"13" липня 2026 р. Справа № 363/3088/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 липня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
30 квітня 2026 року о 23:00 год. в м. Вишгород по вул. Ягідна, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я Вишгородська ЦРЛ відмовився на нагрудну бодікамеру.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно керував автомобілем, зупинився на вимогу поліцейського, але подалі від місця вимоги, одразу як проїхав грузовий автомобіль для того щоб не заважати руху. Полійцейський вимагав пройти огляд на стан сп`яніння напркоотичного. Також пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. За результатами якого о промилей , не поїхав до лікарні, бо не довіряв поліцейським з огляду на те що побоювався що відвезуть до тцк.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Сливченко Ю.В. надала письмові пояснення в яких зазначила, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що ані 29.04.2026 року о 23:00 год., ані 30.04.2026 року в 23 год. 41 хв. 33 с. не керував транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння. Наркотичні препарати ніколи не вживав та не вживає. Зокрема, на відеофайлах від 30.04.2026 року о 23 год. 25 хв. зафіксовано проходження ОСОБА_1 перевірки на газоаналізаторі «Drаger» на вміст алкоголю – результат негативний та пояснення, де ОСОБА_1 зазначив, що має трьох дітей та наркотичні препарати ніколи не вживав та не вживає. Не погоджуючись зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 бажає надати суду свої заперечення, докази та клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2026 року-23:41:33 серії ЕПРІ №.653994, «29.04.2026-23:00:00 м. Вишгород, вулиця Ягідна, 5 водій ОСОБА_2 , керував автомобілем TOYОТА COROLLA, д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я Вишгородська ЦРЛ відмовився на нагрудну бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядкую огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння» у зв`язку з чим відносно громадянина ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, за твердженнями поліцейського, адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_2 29.04.2026 о 23:00:00, а протокол складено на ОСОБА_1 30.04.2026 о 23:41:33. Іншими словами протокол про адміністративне правопорушення складено через добу від уявного адміністративного правопорушення на громадянина ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_2 . Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вчинено адміністративне правопорушення 29 квітня 2026 року. ОСОБА_1 стверджує про те, що 29 квітня 2026 року о 23:00:00 не перебував за адресою, що зазначена в протоколі, як місце вчинення адміністративного правопорушення: м. Вишгород, вул. Ягідна, 5. В матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 за вказаною адресою. Зокрема, відеодокази, що містяться в матеріалах справи датовані 30 квітням 2026 року. Жодних доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 29.04.2026.о 23:00:00 матеріали справи не містять. Приводом для зупинки транспортного засобу та проходження тестів, відповідно до відеофайлів від 30.04.2026 року, стало «перевірка документів» та те, що, на думку поліцейського, водій «зупинився не одразу», а запаркувавшись за певну кількість метрів від місця зупинки Т3 (30.04.2026 о 22:54:03), що є прямим порушенням ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» щодо підстав для перевірки документів особи та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» щодо підстав для зупинки транспортного засобу. З твердженнями службової особи не погоджується, оскільки: водій пояснює, що на вимогу поліцейського він одразу зупинився, зокрема: «Я зупинився відповідно до правил ПДР та так, щоб не створювати аварійну ситуацію на дорозі. Їхала машина, я пропустив, включив «поворотник» і зупинився» (відео 30.04.2026 о 23:00:00 та 22:54:03). Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Під час освідування водія, після зупинки співробітниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, в тому числі право на захист. ОСОБА_1 не має юридичної освіти, тож своїми правами не мав можливості скористатись через їх незнання та відсутність роз`яснення. Про необхідність роз`яснити права особі поліцейський вже «згадав» лише при складанні протоколу. Тобто формально і без можливості скористатися ними, що також є підставою для скасування постанови, оскільки відсутність роз`яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до КУпАП, є порушенням права на захист. Даними діями, а точніше бездіяльністю, працівників поліції було допущено грубе порушення прав людини, що є неприпустимим. Нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав - є завадою для забезпечення справедливого розгляду та захисту прав особи. Крім того, існувала виключно незгода водія з порядком доставки його до медичного закладу поліцейськими в «службовому автомобілі» через побоювання та ризики власної безпеки. На момент огляду були відсутні будь-які об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння, що також суперечить встановленим обставинам в протоколі. Водій ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що «не довіряю поліції, лише тому, що завжди це закінчується в ТЦК», але бажав проїхати на освідування та пройти його самостійно в медичному закладі (відеодокази 30.04.2026 о 23:44:22). Тобто, існувала не відмова від проходження освідування в медичному закладі, а незгода водія з порядком доставки його до медичного закладу поліцейськими в службовому автомобілі, з питань власної безпеки. Відповідно до спільної Інструкції МВС і МОЗ про огляд на стан сп`яніння поліцейський може запропонувати пройти огляд на місці або в медичному закладі. У разі направлення до медичного закладу, поліцейські поліцейський може забезпечити доставлення особи. Однак у особи відсутній обов`язок слідувати з поліцейським. Особа може здійснити такий виїзд з відповідним направленням самостійно, оскільки це її право. Коли особа не відмовлялась від самого аналізу, то це може свідчити саме про незгоду зі способом доставки, а не про відмову від огляду за ст. 130 КУпАП. Докази - відео з бодікамер (30.04.2026 о 23:44:22). 3 мaтeрiалів справи та поведінки ОСОБА_1 вбачається, що останній не ухилялася під проходження огляду, а лише наполягав на самостійному прибутті до закладу охорони здоров`я. Така позиція узгоджується із принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України, а також із вимогами ст. 251 КУпАП щодо обов`язку належного доказування обставин правопорушення. З огляду на додане до протоколу відео, у водія відсутні будь-які клінічні ознаки, відповідно до яких можна було б говорити про ознаки будь якого сп`яніння. Припущення поліцейських про: «може у вас там вибухівка, ви ведете себе «недійсно», може ви провокатор; ваш стан не відповідає дійсності; у вас є порушення мови; обшук автомобіля», - не підтверджується жодними доказами, не є клінічними ознаками сп`яніння, а є свідченням порушення низки норм законодавства та службових стандартів поліцейськими. Якщо працівники поліції під час спілкування з особою поводяться зухвало, принижують, використовують грубий тон, погрози або створюють психологічний/фізичний тиск, це може свідчити про порушення саме ними норм законодавства. Більше того, особа не лише не відмовлялася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а й у межах встановленого законом строку самостійно прибула до медичного закладу з направленням, що було надано поліцейським (відео 30.04.2026 року 23:30:52 - 23:36:52) та пройшла відповідний медичний огляд протягом двох годин з моменту, коди була відпущена поліцейськими — 01.05.2026 року о 2.00 годині, За результатами проведеного огляду стан наркотичного сп`яніння не підтверджено, що підтверджується відповідним медичним висновком про негативний результат дослідження Відповідно до висновку, у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Наведені обставини об`єктивно свідчать про відсутність у особи наміру ухилитися від проходження огляду, а навпаки — підтверджують її зацікавленість у встановленні фактичного стану та спростуванні припущень працівників поліції. Сам факт самостійного проходження медичного огляду у спеціалізованому закладі охорони здоров`я у максимально короткий строк виключає можливість кваліфікації дій особи як відмови від огляду в розумінні ст. 130 КУпАП. В даному випадку посадовою особою, яка складала протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не надано переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи, а всі сумніви тлумачаться на користь особи. Провадження у справі відносно ОСОБА_3 , на думку захисту, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення з боку ОСОБА_1 правил дорожнього руху не відбулось, так як поліцейськими було порушено порядок зупинки транспортного засобу, порушено порядок проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, порушено право на захист, не роз`яснено права, прирівняно відмову особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до незгоди водія з порядком доставки до медичного закладу поліцейським в службовому автомобілі; наявний висновок Комунального некомерційного підприємства Вишгородської центральної районної лікарні Вишгородської міської ради щодо освідування на наркотичне сп`яніння з підтвердженням негативного результату та фіксація на відеофайлах від 30 квітня 2026 року о 23:25:00 проходження ОСОБА_1 перевірки па газоаналізаторі «Drаger» на вміст алкоголю - результат негативний. 
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що вина доведена поза розумним сумнівомнаступними доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653994 від 30.04.2026 року, відповідно до якого 30.04.2026 року о 23 год. 00 хв. (з урахуванням встановленої судом технічної описки у зазначенні дати) у м. Вишгород по вул. Ягідна, 5 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора «Drager», за результатами якого встановлено 0,00 проміле. Водночас в акті зазначено наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, відсутність реакції зіниць очей на світло, що стало підставою для направлення його до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду;
направленням на медичний огляд водія транспортного засобу від 30.04.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було направлено до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленням у нього зазначених ознак такого стану. У направленні зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду;
відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, які були досліджені судом, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з ними підтвердив факт керування транспортним засобом. Із відеозапису також встановлено, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, роз`яснили порядок проходження огляду та наслідки відмови від його проходження. Відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції також встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , та факт його зупинки працівниками поліції. Із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не погодився пройти такий огляд у запропонованому працівниками поліції порядку, пояснюючи це небажанням їхати до медичного закладу разом із працівниками поліції та побоюванням можливого доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Також на відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», за результатами якого встановлено результат 0,00 проміле. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснював, що не мав наміру ухилятися від виконання їхніх вимог, зазначав, що зупинив транспортний засіб після того, як пропустив вантажний автомобіль, з метою не створювати перешкод для руху. Також він повідомляв, що бажає самостійно прибути до медичного закладу та пройти відповідний огляд. Разом з тим, із відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 висловлював прохання не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та намагався домовитися щодо подальшого оформлення матеріалів.
Таким чином, сукупністю досліджених доказів підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції, наявність у працівників поліції передбачених законом підстав для направлення водія на медичний огляд у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, факт пропозиції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, відсутність обставин, які б свідчили про незаконність вимоги працівників поліції або неможливість реалізації ОСОБА_1 права на захист.
Наведені докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Також судом досліджено висновок медичного огляду щодо результатів огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого після самостійного звернення до закладу охорони здоров`я у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.Досліджені судом докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадках, передбачених законом, — у закладі охорони здоров`я.
Під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості їх застосування огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису є складовою доказової бази у справі.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, у разі встановлення у водія ознак відповідного стану поліцейський направляє його на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лікарем, який має право на його проведення. У разі відмови водія від проходження огляду така відмова фіксується у присутності поліцейського із застосуванням технічних засобів відеозапису.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган або посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою захисника та реалізовувати інші права, передбачені законом.
Суд враховує, що склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною першою статті 130 КУпАП, у частині відмови від проходження огляду є самостійним складом правопорушення. Для притягнення особи до відповідальності за цією нормою не потребується встановлення фактичного перебування водія у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Предметом доказування у такій справі є встановлення факту керування транспортним засобом, наявності законної вимоги працівника поліції пройти огляд у встановленому порядку та факту відмови водія від такого огляду.
Судом встановлено, що працівники поліції мали передбачені законом підстави для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, оскільки у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які зафіксовані в акті огляду та направленні на медичний огляд.
Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, роз`яснено порядок його проходження та правові наслідки відмови від виконання такої вимоги.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була зафіксована за допомогою технічного засобу відеозапису, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП та положенням спеціального нормативного регулювання.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту та не погоджується з ними з таких підстав.
Посилання захисту на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено неправильну дату події, суд відхиляє, оскільки встановлена неточність має характер технічної описки. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653994 від 30.04.2026 року, акту огляду, направлення на медичний огляд, відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції та інших матеріалів справи вбачається, що всі процесуальні дії щодо ОСОБА_1 проводилися саме 30.04.2026 року. Зазначена технічна неточність не вплинула на встановлення фактичних обставин справи, не створила невизначеності щодо суті пред`явленого обвинувачення та не позбавила ОСОБА_1 можливості реалізувати право на захист.
Також суд відхиляє доводи захисту щодо помилки у написанні прізвища особи у протоколі. Із матеріалів справи, анкетних даних ОСОБА_1 , документів на транспортний засіб, посвідчення водія та відеозаписів однозначно встановлено, що провадження здійснюється щодо ОСОБА_1 . Вказана помилка не вплинула на ідентифікацію особи та має виключно технічний характер.
Доводи сторони захисту про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, суд також відхиляє. Підставою для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд стали виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в акті огляду та направленні на медичний огляд, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, відсутність реакції зіниць очей на світло. Суд зазначає, що у даній справі не є предметом доказування фактичне перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки частина перша статті 130 КУпАП передбачає самостійний склад адміністративного правопорушення у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Посилання захисту на те, що результат огляду за допомогою газоаналізатора «Drager» становив 0,00 проміле, суд не приймає до уваги як підставу для закриття провадження. Зазначений результат підтверджує лише відсутність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, однак не спростовує наявність у працівників поліції законних підстав для направлення його на медичний огляд саме на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками такого стану.
Суд критично оцінює доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а лише не погоджувався їхати до медичного закладу разом із працівниками поліції. Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, повідомили про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснили порядок проходження огляду та правові наслідки відмови від його проходження. ОСОБА_1 , усвідомлюючи зміст вимоги працівника поліції та наслідки її невиконання, відмовився пройти медичний огляд саме у запропонованому законом порядку, пояснюючи це небажанням їхати разом із працівниками поліції та побоюванням можливого доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такі пояснення не можуть бути визнані поважною причиною невиконання законної вимоги працівника поліції, оскільки обов`язок водія полягає у проходженні огляду відповідно до встановленої законом процедури на вимогу уповноваженої особи. Факт подальшого самостійного звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я та отримання висновку про відсутність ознак наркотичного сп`яніння також не спростовує факту відмови від проходження огляду у встановленому порядку. Висновок Вишгородської ЦРЛ від 01 травня 2026 року про відсутність сп`яніння не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, у частині відмови від проходження огляду є самостійним складом правопорушення. На момент виникнення спірних правовідносин оцінці підлягали дії ОСОБА_1 щодо виконання законної вимоги працівника поліції пройти медичний огляд. Подальше проходження огляду за власною ініціативою не усуває факту відмови від огляду, запропонованого відповідно до вимог законодавства. 
Доводи захисту щодо незаконності зупинки транспортного засобу суд відхиляє. Матеріалами справи підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , факт його зупинки працівниками поліції та подальше виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння. Навіть у разі незгоди особи із підставами зупинки транспортного засобу така обставина сама по собі не звільняє водія від обов`язку виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження медичного огляду. 
Суд також не приймає доводи захисту щодо порушення права ОСОБА_1 на правову допомогу та нероз`яснення йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено його права та роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду. Будь-яких об`єктивних доказів обмеження його процесуальних прав матеріали справи не містять. 
Посилання сторони захисту на неправомірну поведінку працівників поліції, психологічний тиск чи примус також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Із відеозапису вбачається, що працівники поліції діяли у межах наданих їм повноважень, неодноразово пропонували пройти медичний огляд, роз`яснювали права та наслідки відмови. Ознак застосування незаконного впливу чи примусу судом не встановлено. Факт того, що ОСОБА_1 просив припинити відеофіксацію, вимкнути камеру та освітлення службового автомобіля, а також не складати протокол про адміністративне правопорушення, не свідчить про неправомірність дій працівників поліції та не спростовує зафіксованої відмови від проходження огляду.
Відповідно до статті 251 КУпАП досліджені судом докази протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, направлення на медичний огляд, відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції та інші матеріали справи є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення обставин події.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.
Сукупність досліджених доказів підтверджує, що працівниками поліції була заявлена законна вимога про проходження медичного огляду, порядок її пред`явлення відповідав вимогам законодавства, а ОСОБА_1 безпідставно відмовився від проходження такого огляду.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.
Працівниками поліції було виконано вимоги статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, та Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду зафіксований із застосуванням технічних засобів відеозапису. При цьому працівники поліції повідомили йому порядок проходження огляду, роз`яснили права та наслідки відмови від виконання законної вимоги.
Суд звертає увагу, що диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає декілька самостійних складів адміністративних правопорушень, одним із яких є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, у даній справі предметом доказування є не встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а встановлення факту керування транспортним засобом, наявності законної вимоги працівника поліції пройти медичний огляд та факту відмови від його проходження.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність вимоги працівників поліції або неможливість ОСОБА_1 реалізувати свої процесуальні права.
Відповідно до статті 247 КУпАП підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення або з інших підстав, передбачених законом, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу правопорушника, який має неповнолітніх дітей та є єдиним годувальником сім`ї, а також з урахуванням вимог статей 23, 33 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Матеріали справи не містять відомостей про належність ОСОБА_1 до категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору, у зв`язку з чим із нього підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.
Керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП, суддя 
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. на користь держави.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів.
Суддя        С.В. Олійник