Справа № 629/3553/26
Провадження № 2/629/1591/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №629/3553/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 01.06.2025 по 01.03.2026 року в розмірі 124 727,75 грн. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2020 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , 2004 року народження та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.10.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 09.12.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №63866220. У зв`язку з набуттям однією з доньок повноліття, на даний час з відповідача стягуються аліменти на неповнолітню ОСОБА_5 у розмірі частини доходу. Проте відповідач обов`язок щодо сплати аліментів належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з розрахунком Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі від 11.03.2026 року, сукупний розмір заборгованості відповідача за період з 21.09.2020 по 28.02.2026 становить 124 727,75 грн. Позивачка, керуючись статтею 196 Сімейного кодексу України, провела розрахунок пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.06.2025 по 01.03.2026. Таким чином загальна сума нарахованої неустойки за вказаний період склала 229 537 грн 14 коп. Однак відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100% суми заборгованості. Оскільки розрахована сума неустойки (229 537,14 грн) перевищує суму боргу (124 727,75 грн), позивач обмежила свої вимоги та просить стягнути суму, що дорівнює 100% заборгованості.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано час для подання заяв по суті. 
Судом було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення.
У судове засідання позивачка не з”явилася, у позові вказала, що просить проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року до 12.11.2020 року (а.с.8,10).
Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , 2004 року народження та неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На підставі судового наказу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.10.2020 року (а.с.13-14) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 
09.12.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №63866220 (а.с.11-12).
У зв`язку з набуттям однією з доньок повноліття, на даний час з відповідача стягуються аліменти на неповнолітню ОСОБА_5 у розмірі частини доходу.
05.08.2025 року постановою державного виконавця Агафоненко О.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.15-16).
11.03.2026 року державним виконавцем Агафоненко О.В. відомості стосовно ОСОБА_2 було внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с.17) та накладено арешт на його кошти у зв`язку з наявністю у нього заборгованості (а.с.18-19).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого позивачкою у відповідача наявна заборгованість за період з січня 2025 по березень 2026 у розмірі 124 727,75 грн. (а.с.21).
Позивачка, керуючись статтею 196 Сімейного кодексу України, провела розрахунок пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.06.2025 по 01.03.2026. Таким чином загальна сума нарахованої неустойки за вказаний період склала 229 537 грн 14 коп. (а.с.22).
Однак відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100% суми заборгованості. Оскільки розрахована сума неустойки (229 537,14 грн) перевищує суму боргу (124 727,75 грн), позивач обмежила свої вимоги та просить стягнути суму, що дорівнює 100% заборгованості та становить 124 727,75 грн.
Так, стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов`язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Згідно із ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов`язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.
Проте, таких доказів відповідачем суду надано не було та судом в ході судового розгляду не встановлено.
Згідно з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи, зокрема розрахунку державного виконавця, який надано позивачкою, вбачається, що в період з 01.01.2025 по 01.03.2026 року відповідач допустив несплату аліментів на загальну суму 124 727,75 гривень.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або несвоєчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
При дослідженні розрахунку державного виконавця, наданого позивачкою, судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснював часткові платежі аліментів, а саме: у вересні 2025 року - 13 144,54 грн, у жовтні 2025 року -2 671,15 грн, у листопаді 2025 року - 2 947,45 грн, у грудні 2025 року - 2 710,60 грн, у січні 2026 року -2 722,30 грн., що загалом становить 24 196,04 грн.
Згідно розрахунку з червня по серпень відповідач мав сплатити аліменти у розмірі 6 048,79 грн.
Так, як зазначив Верховний суд, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) з відповідача за період з 01.06.2025 року по 01.03.2026 року.
Беручи до уваги висновок Верховного суду, часткові платежі ОСОБА_2 повністю перекрили борг з червня по серпень 2025 року (сума сплачених аліментів за період з вересня 2025 по січень 2026 (24 196,04-6 048,79 (сума несплачених аліментів за період з червня 2025 по серпень 2025).
У вересні відбулося нарахування аліментів, які підлягають стягненню у розмірі аж 126 166,67 грн., дана заборгованість була частково погашена за рахунок часткових платежів у сумі 18 147,25 грн. Тобто заборгованість відповідача за вересень 2025 року становить 108 019,42 грн. (126 166,67-18 147,25).
Як вказав Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.01.2022 року №711/679/21, стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених 
аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Відповідно до вище вказаного, розрахунок пені по аліментах за період який відповідачем не перекрито заборгованість зі сплати аліментів, а саме з вересня 2025 року по березень 2026 року належить здійснювати таким чином:
Заборгованість по аліментах за відповідний місяць	Кількість днів прострочення заборгованості по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до місяця, в якому було внесено відповідачем кошти на погашення	Розрахунок пені	Розмір пені за відповідний період	
вересень 2025 року - 108 019,42 грн  	181	108 019,42 грн х 1% х 181	195 515,15	
жовтень 2025 року - 2 671,17 грн    	150	2 671,17 грн х 1% х 150    	4 006,75	
листопад 2025 року - 2 710,67 грн    	120	2 710,67 грн х 1% х 120	3 252,80    	
грудень 2025 року - 2 710,67 грн    	89	2 710,67 грн х 1% х 89	2 412,50    	
січень 2026 року - 2 722,33 грн	58	2 722,33 грн х 1% х 58	1 578,95	
лютий 2026 року - 2 722,33 грн    	30	2 722,33 грн х 1% х 30    	816,70    	

Таким чином загальна заборгованість відповідача за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2025 по березень 2026 року становить 207 582,85 грн.
Верховний суд дійшов висновку, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Отже, виходячи з цих обставин справи, наведених вимог закону, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивачки в повному обсязі, оскільки сума пені, вказана у позові, не перевищує розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 180, 196 СК України, ст.ст. 10-13, 76-84, 141, 223, 258-259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 124 727,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду небуло врученеу деньйого проголошення,має правона поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про сторони:
Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .
Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає як ВПО за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Т.О.Каращук