Справа № 276/854/26
Провадження по справі №2/276/720/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Бобра Д.О., 
при секретарі судового засідання Свиридок А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі - ТОВ "ФК "ЕЙС") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості в розмірі 15551,58 грн за кредитним договором №203082111 від 11.11.2020 року, а також понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 11.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 203082111, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6FV72, на підставі чого позичальник отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у розмірі 1500,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 6000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених цим договором.
28.11.2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений Договір факторингу № 22/1118-01, відповідно до якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передало (відступило) за плату ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прийняло належні ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й до відповідача. 
05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладений Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" прийняло належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до відповідача.
11.07.2025 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" укладений Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" передало (відступило) за плату ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" прийняло належні ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до відповідача на загальну суму 15551,58 грн.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 203082111 від 11.11.2020 року, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. 
Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 18.05.2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка повернута до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення «Адресат відсутній».
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Згідно із ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Відповідач, будучи повідомленою відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про відкриття провадження у цивільній справі за позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, відзив на позов у встановлений судом строк не надала. 
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження і постановити заочне рішення.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 11.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №203082111, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6FV72, на підставі чого позичальник отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у розмірі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п.1.5 цього договору (а.с.36-37).
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником.
Згідно із положеннями п. 1.3 Кредитного договору на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 % від суми Кредиту за кожний день користування ним.
У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.4. Договору).
Згідно з довідкою «Манівео швидка фінансова допомога» щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 акцепт оферти здійснила 11.11.2020 о 16:55:42 одноразовим ідентифікатором MNV6FV72, який направлено позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 .
10.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на двадцять дев`ять днів. Починаючи з 11.12.2020 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
29.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на дев`ятнадцять днів. Починаючи з 09.01.2021 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 1,36 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
27.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на двадцять дев`ять днів. Починаючи з 28.01.2021 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
23.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на двадцять сім днів. Починаючи з 26.02.2021 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
19.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на двадцять чотири дні. Починаючи з 25.03.2021 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
17.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду до договору №203082111 від 11.11.2020 року, за умовами якої сторони продовжили строк, на який був наданий Кредит за Договором №203082111 від 11.11.2020 р. на двадцять дев`ять днів. Починаючи з 18.04.2021 р., позичальник сплачує за користування Кредитом 0,85 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди.
Крім того, на підставі додаткових угод, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1  17.11.2020 р., 29.12.2020 р., 31.12.2020 р., сторони домовились збільшити суму кредиту на 250,00 грн., 3550,00 грн., 700,00 грн. відповідно, зважаючи на що за графіком розрахунків, що є додатком до додаткової угоди від 31.12.2020 р., загальна сума кредиту становить 5998,40 грн. (а.с. 41-43).
Згідно платіжних доручень від 17.11.2020 року, від 29.12.2020 р., від 31.12.2020 р. та довідок від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору №203082111 від 11.11.2020, 11.11.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ КБ "ПриватБанк" перерахувало ОСОБА_1 кошти у розмірі 1500 грн. на платіжну картку № НОМЕР_2 , а у подальшому 17.11.2020 року – 250,00 грн, 29.12.2020 року – 3550,00 грн., 31.12.2020 року – 700,00 грн. (а.с. 17-18, 46-49).
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, визначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Строк дії вказаного договору закінчується 28.11.2019 року, а тому він продовжувався 28.11.2019 року додатковою угодою №19; 31.12.2020 року додатковою угодою №26; 31.12.2021 року додатковою угодою №27; 31.12.2022 року додатковою угодою №31; 31.12.2023 року додатковою угодою №32.
Розділом 4 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року визначено порядок відступлення права вимоги. Зокрема, пунктом 4.1. визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно п. 5.3.3. Фактор має право розпоряджатись Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Згідно реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №203082111 від 11.11.2020 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 
11 липня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до акту прийому-передачі від 14.07.2025 року за Договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 року та згідно реєстру боржників №б/н від 14.07.2025 року до договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 року до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги за кредитним договором №203082111 від 11.11.2020 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 .
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №203082111 від 11.11.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» станом на 26.12.2025 року складає у розмірі 15551,58 грн., з яких: 5995,97 грн. прострочене тіло кредиту, 9555,61 грн. прострочені відсотки.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зазначений вище кредитний договір укладений ОСОБА_1 із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір від 11.11.2020 року між вказаними особами, не був би укладений.
Уклавши вказаний договір на умовах, викладених в ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені в цьому договорі.
Кредитні кошти за вказаним вище договором надавались ОСОБА_1 в безготівковій формі на реквізити банківської карти вказаної клієнтом в особисто підписаному договорі та були отримані відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.
З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів суд дійшов до висновку про доведеність факту укладання та підписання ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору №203082111 від 11.11.2020 року та ряду додаткових угод, та невиконання в повному обсязі позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, ориманих в кредит коштів та наявності у відповідача боргових зобов`язань перед позикодавцем.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі, надавши йому визначені договором та додатковими угодами кредитні кошти.
Разом з тим, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та у повному обсязі кредитні кошти не повернув, а тому за ним утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5995,97 грн. і, зважаючи на умови укладеного договору, у відповідача виник обов`язок повернення кредиту що дає підстави для задоволення позову в цій частині.
Водночас, що стосується нарахування заборгованості за процентами в сумі 9555,61 грн., то суд приходить до наступного висновку.
Умовами укладеного між сторонами договору №203082111 від 11.11.2020 року передбачено, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. При цьому, додатковими угодами, що були укладені між сторонами, строк, на який був наданий кредит, неодноразово продовжено, зокрема, за додатковою угодою від 17.04.2021 р., що розповсюджує свою дію з 18.04.2021 р., на 29 днів. 
У зв`язку із вказаним вище, кінцевим строком надання кредиту є 16.05.2021 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що правомірним є нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами в межах визначеного договором та додатковими угодами строку надання кредиту, а саме від дати отримання кредиту 11.11.2020 року по 16.05.2021 року. 
Доказів, продовження сторонами строку кредитування за кредитним договором №203082111 після 16.05.2021 позивачем суду не надано.
На підставі викладеного, позовна вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають нараховані позивачем відсотки за період з 11.11.2020 по 16.05.2021 в сумі 1527,97 грн. 
Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне,позовні вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 задовольнити частково в межах доведеності позовних вимог на суму 7523,94 грн, з яких: 5995,97 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 1527,97 грн - заборгованість за відсотками, розмір яких відображено у розрахунку заборгованості, складеного первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»станом на 16.05.2021 року.
Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., враховуючи часткове задоволення позову (48%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1277,95 грн. (2662,4*48%) судового збору.
У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2025 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» було укладено Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01. Згідно Додаткової угоди №25770918242 від 01.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги та Акту прийому-передачі наданих послуг вбачається, що АБ «Соломко та партнери» надано правові послуги у справі стягнення заборгованості за кредитним договором №203082111 щодо позичальника ОСОБА_1 на суму 7000,00 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Враховуючи, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги зміст заявлених позивачем позовних вимог, усталену практики з вирішення кредитних спорів, обсяг робіт виконаних адвокатом, значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені при заочному розгляді справи без участі представника позивача, виходячи із засад розумності та співмірності, а також враховуючи ціну позову, яка складає 15551,58 грн. та часткове задоволення позову (48%), суд вважає за необхідне частково відмовити у стягненні заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за Договором №203082111 від 11.11.2020 року в сумі 7523 (сім тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" судовий збір в розмірі 1277 (одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень 95 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", адреса місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19, оф.2005, ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Д.О. Бобер