ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2026 р. Справа № 918/700/26 

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС" 
до Селянського (Фермерського) господарства "ГОМІН ЗЕМЛІ"
про стягнення коштів..

За участю представників сторін:
від позивача: Сніцаренко Анатолій Анатолійович;
від відповідача: Бондар Юрій Миколайович.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС" (Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Селянського (Фермерського) господарства "ГОМІН ЗЕМЛІ" (Відповідач) про стягнення 198 250,40 грн. з яких: 16 678,36 грн. - пеня, 151 200,00 грн. - штраф, 16 678,36 грн. - 30 % річних та 13 693,68 грн. - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки від 28.01.2026 № 28/01-2 у частині здійснення своєчасної оплати за поставлений товар. 
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 08.07.2026.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.07.2026 відкладено судове засідання на 23.07.2026.
До суду 23.07.2026 від представника Відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (штрафу, пені), процентів річних та витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні 23.07.2026 оголошена перерва на 27.07.2026.
Представник Позивача у судовому засіданні 27.07.2026 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.
Представник Відповідача в судовому засіданні 27.07.2026 заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 28.01.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС" (Постачальник) та Селянським (Фермерським) господарством "ГОМІН ЗЕМЛІ" (Покупець) укладено договір поставки № 28/01-2 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого у строки, передбачені цим договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар (насіння сільськогосподарських культур, та/або засоби захисту рослин, та/або мінеральні добрива та/або інший товар, погоджений сторонами у специфікаціях до даного договору), визначений сторонами у специфікаціях до даного договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором (специфікаціями до нього).
Відповідно до пункту 1.2 Договору предметом поставки є визначений товар з найменуванням, у кількості та за ціною, зазначеними у специфікаціях, підписаних Постачальником та Покупцем, які є невід`ємними частинами цього Договору. Ціна товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату їх складання.
Згідно з пунктом 2.1 Договору загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, визначається загальною кількістю товару, зазначеною у всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього Договору.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що товар поставляється партіями, відповідно до замовлень Покупця та/або специфікацій.
Відповідно до пункту 3.2 Договору, загальна сума Договору складається із суми всіх специфікацій, підписаних в рамках цього договору.
Згідно з пунктом 4.1 Договору поставка товару Покупцю здійснюється постачальником на умовах EXW у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року), якщо інше не передбачено у специфікації.
Пунктом 4.3 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар у строки, що визначені у специфікаціях, при умові належного виконання Покупцем своїх зобов`язань щодо порядку та строків оплати товару, передбачених даним Договором та специфікаціями до нього. Товар може поставлятися покупцю достроково, а також партіями в кількості, визначеній Постачальником на свій розсуд. Конкретна дата поставки товару в межах строків поставки, передбачених цим Договором та специфікаціями до нього, повідомляється Постачальником Покупцю після виконання останнім своїх зобов`язань в частині оплати вартості товару за номером телефону, вказаним у реквізитах до цього договору.
Відповідно до пункту 5.2 Договору розрахунки за Товар за цим Договором здійснюються в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Постачальника, зазначений у цьому Договорі. Відсутність виписаного Постачальником рахунку-фактури не звільняє Покупця від оплати за Товар та не являється простроченням кредитора. У такому випадку Покупець зобов`язується здійснити оплату на підставі даного Договору. 
Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у платіжному дорученні на перерахування грошових коштів Покупець зобов`язаний зазначати дату і номер Договору, дату і номер письмової заявки та/або специфікації (за наявності), кількість та вартість партії товару, за яку здійснюється оплата. Якщо Покупець цього не дотримується, то Постачальник має право сам, на власний розсуд, визначити в рахунок якого Договору (специфікації) зарахувати платіж Покупця. У випадку зазначення в призначенні платежу номеру і дати рахунку, оплата зараховується Постачальником в рахунок виконання зобов`язань за Договором (специфікацією), на підставі якого такий рахунок було виписано. У випадку допущення Покупцем в призначенні платежу неузгодженостей щодо обсягу та/або зобов`язання, в рахунок якого здійснюється оплата, Постачальник має право сам, на власний розсуд, визначити в рахунок якого Договору (специфікації) зарахувати платіж Покупця, про що письмово повідомляє останнього.
Згідно з пунктом 5.4 Договору товар вважається оплаченим у момент надходження грошових коштів на рахунок Постачальника. Всі витрати по перерахуванню грошових коштів несе Покупець. 
Відповідно до пункту 5.5 Договору порядок та строки оплати товару визначаються у відповідних специфікаціях щодо умов поставки такого товару.
Пунктом 6.8 Договору передбачено, що підписанням видаткової накладної покупець засвідчує факт передачі йому постачальником товару, вказаного у відповідній видатковій накладній, а також разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі сертифікатів якості (відповідності), інструкції щодо використання та застосування товару. Датою фактичної передачі товару покупцю є дата, зазначена у видатковій накладній
Відповідно до пункту 7.4 Договору у разі порушення Покупцем строків перерахування платежів, передбачених цим Договором, Покупець сплачує Постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неперерахованої у строк суми за кожен день прострочення, а у разі, якщо прострочення складає понад 10 календарних днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору, визначеної в порядку пункту 3.2 договору.
Пунктом 7.8 Договору передбачено що, у разі невиконання чи неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо оплати вартості товару, Покупець відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, сплачує на користь постачальника тридцять процентів річних, нарахованих на суму заборгованості.
Згідно з пунктом 7.9 Договору відповідно до статті 259 ЦК України, сторони домовились про те, що стосовно вимог по оплаті вартості товару, а також вимог, пов`язаних з несвоєчасною оплатою товару (штрафних санкцій), застосовується збільшений строк позовної давності у п`ять років. Крім цього, сторони відповідно до частини шостої статті 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за даним договором, здійснюється без обмеження строку.
Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2026. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання за ним, які виникли під час його дії.
Договір підписаний уповноваженими представниками сторін.
На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу товар на загальну суму 504 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 12.02.2026 №145 на суму 504 000,00 грн. специфікацією від 28.01.2026 №1.
Судом встановлено, що зазначена видаткова накладна та специфікація підписані сторонами.
Відповідно до пункту 2 Специфікації № 1 до Договору сторони визначили та погодили наступні порядок та строк оплати Товару: 
- 504 000,00 грн. оплачується Покупцем по факту поставки кожної партії товару.
Свої зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлений товар Відповідач належним чином не виконав, грошові кошти за поставлений товар сплатив з порушенням передбачених Договором строків, а саме: 
- 20.03.2026 сплачено 300 000,00 грн.;
- 02.04.2026 сплачено 204 000,00 грн. 
За несвоєчасно виконане Відповідачем зобов`язання щодо оплати товару згідно умов Договору, а саме пунктів 7.4 та 7.8 Договору є підставою для застосування Позивачем до Відповідача санкцій, передбачених Договором та чинним законодавством України, з урахуванням яких загальний розмір заборгованості становить: пеня – 16 678,36 грн., штраф – 151 200,00 грн., 30 % річних – 16 678,36 грн. та інфляційні втрати – 13 693,68 грн., 
Оскільки Відповідачем допущено порушення зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого товару, на підставі пунктів 7.4 та 7.8 Договору та статті 625 ЦК України, Позивачем здійснено нарахування 198 250,40 грн. штрафних санкцій, а саме: пені в сумі 16 678,36 грн., штрафу в сумі 151 200,00 грн., 30 % річних в сумі 16 678,36 грн. та інфляційних втрат в сумі 13 693,68 грн. грн., які Позивач просить суд стягнути з Відповідача згідно наданого розрахунку.
Доказів сплати Відповідачем заборгованості в сумі 198 250,40 грн. за порушення строків оплати поставленого товару суду не подано.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що укладений Позивачем та Відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини першої ствтті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Згідно з частинами першою та другою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З урахуванням частини першої статті 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що Відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого Позивачем товару. 
Незважаючи на умови Договору, Відповідач не здійснив розрахунків за поставлений товар у строки, встановлені Договором та Специфікації від 28.01.2026 № 1 до Договору .
Судом встановлено, що Відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії Відповідача є порушенням договірних зобов`язань (стаття 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.
Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною третьою статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин та враховуючи, що факт поставки Позивачем товару на виконання умов Договору підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів своєчасної оплати з боку Відповідача поставленого йому товару, позовні вимоги про стягнення з Відповідача 16 678,36 грн. - пені, 151 200,00 грн. - штрафу, 16 678,36 грн. - 30 % річних та 13 693,68 грн. - інфляційних втрат, судом визнаються обґрунтованими.
Суд перевіривши, за допомогою системи пошуку судової практики ?Прецедент? надані Позивачем розрахунки пені, штрафу, 30 % річних та інфляційних втрат за періоди визначені Позивачем, вважає їх арифметично вірними.
Суд звертає увагу на те, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, так як відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає в себе і пеню, і штраф як форми її сплати.
При цьому суд враховує, що представником Відповідача подано клопотання від 23.07.2026 щодо зменшення нарахованих Позивачем пені, штрафу та 30 % річних, посилаючись на повне погашення основної заборгованості 02.04.2026, відсутність будь-яких збитків у Позивача, а також керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності (статті 3, 13 ЦК України) та правом суду на зменшення неустойки (частина третя статті 551 ЦК України), нарахування штрафних санкцій у розмірі 198 250,40 грн. є надмірним та свідчить про зловживання правом з боку Позивача. 
Водночас суд враховує, що у вказаному клопотанні Відповідач просить зменшити пеню, штраф, 30 % річних та не просить зменшити інфляційні втрати, тобто погоджується з їх розміром. 
В обґрунтування клопотання про зменшення нарахованих Позивачем пені, штрафу та 30 % річних Відповідач посилається на повну оплату товару (хоч і двома платежами у березні та квітні 2026 року), що, у свою чергу не завдало Позивачу жодних майнових втрат чи збитків. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що Позивач зазнав будь-яких реальних збитків чи упущеної вигоди.
Заявлений Позивачем штраф у розмірі 151 200,00 грн. становить 30% від загальної вартості Договору.
Одночасне нарахування штрафу 30%, пені (16 678,36 грн.), інфляційних втрат (13 693,68 грн.) та 30% річних (16 678,36 грн.) за відсутності основної заборгованості має явний каральний та збагачувальний характер.
Розмір заявлених Позивачем штрафних санкцій становить 198 250,40 грн., що становить майже 40% від усієї суми договору (504 000,00 грн). 
Нарахування такої надмірної суми неустойки за короткий період, за умови, що основний борг вже повністю сплачено, перетворює штрафні санкції із заходу захисту та компенсації на засіб безпідставного збагачення Позивача за рахунок Відповідача.
Також Відповідач вказане клопотання обґрунтовує тим, що станом на початок 2026 року Відповідач перебував у скрутному фінансовому становищі через відсутність обігових коштів у міжсезонний період, про що Позивач був обізнаний під час укладення Договору. 
Незважаючи на це, Відповідач вжив усіх залежних від нього заходів та повністю розрахувався з Позивачем при першій можливості до початку посівних робіт для чого взяв кредит в банку.
Відповідач є аграрним мікропідприємством, діяльність якого залежить від сезонності виробництва, погодних умов, різкого зростання цін на паливно-мастильні матеріали, насіння, засоби захисту рослин та відсутності вільних обігових коштів.
На сьогодні Відповідач перебуває у надзвичайно скрутному матеріальному становищі:
1. На банківському рахунку господарства залишок коштів становить лише 189,75 грн., на підтвердження чого долучено виписки з рахунків від 16.07.2026;
2. Наявна непогашена кредитна (позичкова) заборгованість перед банківськими установами, яка становить 2 113 707,49 грн., на підтвердження чого долучено довідку про стан позичкової заборгованості від 21.07.2026 №260721U11523106 АТ БК "ПриватБанк" та заключні виписки за кредитних рахунках кредитні договори від 27.03.2026 №3071922-КБ-8, від 01.05.2025 №3071922-КБ-6, від 14.06.2023 №3071922-КБ-5, а також кредитні договори).
Також зазначає про те, що стягнення з Відповідача додаткових 198 250,40 грн. штрафних санкцій за умови повної відсутності коштів та боргового навантаження понад 2,1 млн. грн. призведе до абсолютної зупинки господарської діяльності, загрози банкрутства, неможливості проведення збиральних робіт та виплати заробітної плати працівникам.
Представник Позивача, у свою чергу, заперечував щодо зменшення нарахованих пені, штрафу та 30 % річних.
Дослідивши доводи Відповідача та заперечення Позивача щодо наявності/відсутності підстав зменшення розміру пені, штрафу та 30 % річних, суд зазначає таке.
У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
З цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.
Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.
У справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду встановила, що щодо суми заборгованості за договором поставки, яка станом на момент звернення з позовом складала 98 381,92 грн, сплаченої відповідачем у повному обсязі після відкриття провадження у справі, позивач нарахував 40 306,19 грн пені, 30 830,83 грн штрафу, 110 887,30 грн відсотків річних, що разом складає 182 024,32 грн, що перевищує майже в два рази суму основної заборгованості.
У даній справі (№ 918/700/26) розмір пені становить 16 678,36 грн, штрафу становить 151 200,00 грн., 30 % річних становить 16 678,36 грн., а інфляційних втрат - 13 693,68 грн.
Тобто розмір заявлених Позивачем штрафних санкцій становить 198 250,40 грн, що становить майже 40% від усієї суми договору (504 000,00 грн). Нарахування такої надмірної суми неустойки за короткий період, за умови, що основний борг вже повністю сплачено, перетворює штрафні санкції з заходу захисту та компенсації на засіб безпідставного збагачення Позивача за рахунок Відповідача. 
Водночас Відповідач просить зменшити пеню в розмірі 16 678,36 грн, штраф в розмірі 151 200,00 грн., та 30 % річних в розмірі 16 678,36 грн.
Враховуючи викладене, нараховані та заявлені до стягнення 30% річних, пеня та штраф є непропорціними сумі Договору та суперечить принципу розумності, справедливості та пропорційності, а відтак, з урахуванням обставин справи, зокрема суми Договору, повного погашення заборгованості (в короткі строки) до звернення Позивача з даною позовною заявою до суду, наслідків такого прострочення та інтересів сторін, суд вважає за можливе зменшити на 50% нараховні Позивачем 30% річних до розміру 8 339,18 грн., пеню до розміру 8 339 ,18 грн. та штраф до розміру 75 600,00 грн.
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене та враховуючи, що позов визнано судом обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню у повному обсязі, витрати Позивача зі сплати судового збору, відповідно до вимог ГПК України, покладаються на Відповідача. 
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства "ГОМІН ЗЕМЛІ" (35645, Рівненська обл., Дубенський р-н., с. Птича, вул. Молодіжна, 16, код ЄДРПОУ 30717922) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС" (22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Січових Стрільців, буд. 8, кабінет 12, код ЄДРПОУ 39286927) 8 339 ,18 грн. (вісім тисяч триста тридцять дев`ять гривень 18 копійок) пені, 75 600,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок) штрафу, 8 339 ,18 грн. (вісім тисяч триста тридцять дев`ять гривень 18 копійок) 30% річних, 13 693,68 грн. (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні 68 копійок) інфляційних втрат та 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОВЕКТОР ПЛЮС" (22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Січових Стрільців, буд. 8, кабінет 12, код ЄДРПОУ 39286927).
Відповідач (боржник): Селянське (Фермерське) господарство "ГОМІН ЗЕМЛІ" (35645, Рівненська обл., Дубенський р-н., с. Птича, вул. Молодіжна, 16, код ЄДРПОУ 30717922).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27 липня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя         А.О. Селівон