Справа № 646/11162/26 
Провадження № 1-в/646/273/2026 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкова в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу установи,
в с т а н о в и в:
09.09.2026 року на розгляд до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу установи.
В обґрунтування подання зазначено, що засуджений Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.02.2022 року.
З 18.02.2022 року по 07.08.2026 рік перебував в державній установі «Київський слідчий ізолятор». За період відбування покарання в установі, порушував норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи 6 (шість) разів, з них 1 (один) раз поміщений до карцеру установи, адміністрацією установи не заохочувався. 
З 07.08.2026 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 7 разів, за що був покараний згідно встановленого законом порядку, з них 2 рази був поміщений до дисциплінарного ізолятора. Адміністрацією установи не заохочувався. На даний час характеризується негативно.
Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, допускає конфлікти. 
На виробництві установи не працевлаштований, на даний час працювати не бажає. Не проявляє зацікавленості у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та суспільно-корисній праці.
Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженні мають можливість приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, але засуджений ОСОБА_4 не прагне до приймання участі в програмах, до реалізації програм ставиться негативно.
Відповідно до статті 110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Відповідно до статті 124 Кримінально-виконавчого кодексу України у колоніях проводиться моральне, правове, трудове, естетичне, фізичне, санітарно-гігієнічне виховання засуджених, а також інші його види, що сприяють становленню їх на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності, але засуджений ОСОБА_4 не прагне приймати участь в виховних заходах, відноситься до них негативно.
Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженні можуть займатись самоосвітою, але засуджений ОСОБА_4 не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний час самоосвітою не займається, іноді читає художню літературу.
За характером скритний. На заходи виховного характеру не реагує, не робить для себе правильних висновків. В колективі підтримує відносини із засудженими негативної спрямованості, негативно впливає на інших засуджених. Правил особистої гігієни дотримується під контролем. Зовнішній вигляд переважно задовільний. Стан здоров`я задовільний. У скоєному злочині вину не визнав. 
Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2024 р. має позов на суму 5339 грн. 00 коп. на даний час позов не сплачений, виконавчі листи до установи не надходили.
За час перебування в установі, працівниками установи із засудженим ОСОБА_4 проведено низку профілактичних бесід, здійснена своєчасна спроба залучення до виховних та загальноосвітніх заходів. Також психологом установи із засудженим проведено декілька діагностичних, корекційних заходів, бесід та оцінок. Виконання рекомендацій психолога щодо роботи персоналу із засудженим ОСОБА_4 та заходи психологічного впливу не дали позитивних результатів. 
Засуджений ОСОБА_4 має високу криміногенну зараженість та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості, що свідчить про високий ступень соціально-педагогічної занедбаності. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною є його психологічна установка на протиправну поведінку.
За час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 були застосовані такі заходи стягнення, як догана, сувора догана та поміщення до дисциплінарного ізолятору. Проте послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.
Так: 05.09.2026 року о 09 годині 30 хвилин, заступником ЧПНУ старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , за порушення режиму тримання було затримано засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.186, ст.70 КК України, строк: 7 років позбавлення волі, початок строку: 16.02.2022 року, кінець строку: 12.02.2029 року, ДПК, а саме: 05.09.2026 року о 09 годині 30 хвилин, під час проведення обходу «ДПК» представниками адміністрації, при відкритті дверей житлового приміщення № 5 «ДПК», засуджений ОСОБА_4 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями. На неодноразово зроблені зауваження старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 не відреагував, розмовляв із старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.
Після чого засуджений ОСОБА_4 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДПК» для написання письмового пояснення.
Відеофіксація надання пояснення проводилась на портативний відеореєстратор Patrul C-02 (с/н A23-20230316-V1.0)
Засуджений ОСОБА_4 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених засудженгий ОСОБА_4 раніше був ознайомлений.
Своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.6 ПВР УВП), допустив вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.11 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.9 ПВР УВП). 
Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання допустив злісні порушення встановленого порядку відбування покарання відповідно до ст. 133 КВК України, зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені на засуджених обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених та на оперативну обстановку загалом, а застосовані інші заходи впливу не дають позитивних результатів.
Відповідно до ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
На цій підставі, на засіданні дисциплінарної комісії установи від 07.09.2026 року прийнято рішення про доцільність застосування до зас. ОСОБА_4 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу.
Відповідно до ч. 9 ст.134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу накладається у разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Законом України № 1491-VIII від 08.09.2016 року внесено зміни до КПК України, згідно яких п. 13-2 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суду, судом можуть вирішуватися питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу у порядку визначеному ч. 2 ст. 539 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, адміністрація державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» клопоче про переведення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.
Представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сабірабад республіки Азербайджан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одружений, до засудження офіційно не працюючий, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Раніше не судимий. 
Засуджений: 27.05.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. ст. 186 ч.1, 121 ч.1, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі, зарахувати 4 дні попереднього ув`язнення з 26.03.2021 року до 29.03.2021 рік. 
Початок строку: 16.02.2022 року. Кінець строку: 12.02.2029 року.
З 07.08.2026 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 7 разів, за що був покараний згідно встановленого законом порядку, з них 2 рази був поміщений до ДІЗО. Адміністрацією установи не заохочувався. На даний час характеризується негативно.
Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, допускає конфлікти. 
На виробництві установи не працевлаштований, на даний час працювати не бажає. Не проявляє зацікавленості у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та суспільно-корисній праці.
За час перебування в установі, працівниками установи із ОСОБА_4 було проведено низку профілактичних бесід, здійснена своєчасна спроба залучення до виховних та загальноосвітніх заходів. Також психологом установи із засудженим проведено декілька діагностичних, корекційних заходів, бесід та оцінок. Виконання рекомендацій психолога щодо роботи персоналу із засудженим ОСОБА_4 та заходи психологічного впливу не дали позитивних результатів. 
Засуджений ОСОБА_4 має високу криміногенну зараженість та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості, що свідчить про високий ступень соціально-педагогічної занедбаності. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною є його психологічна установка на протиправну поведінку.
За час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 були застосовані такі заходи стягнення, як догана, сувора догана та поміщення до дисциплінарного ізолятору. Проте послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.
Так: 05.09.2026 року о 09 годині 30 хвилин, заступником ЧПНУ старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , за порушення режиму тримання було затримано засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.186, ст.70 КК України, строк: 7 років позбавлення волі, початок строку: 16.02.2022 року, кінець строку: 12.02.2029 року, ДПК, а саме: 05.09.2026 року о 09 годині 30 хвилин, під час проведення обходу «ДПК» представниками адміністрації, при відкритті дверей житлового приміщення № 5 «ДПК», засуджений ОСОБА_4 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями. На неодноразово зроблені зауваження старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 не відреагував, розмовляв із старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_7 , на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.
Після чого засуджений ОСОБА_4 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДПК» для написання письмового пояснення.
Відеофіксація надання пояснення проводилась на портативний відеореєстратор Patrul C-02 (с/н A23-20230316-V1.0)
Відповідно до п. 13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Згідно з ч.4 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноосібно.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Згідно з ч.1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
Відповідно до ч.6 ст. 135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом з рішенням комісії.
Згідно з ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого по суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається у разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що демонстративно не виконує покладені обов`язки та порушує заборони, своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених установи, систематично скоює чисельні порушення встановленого порядку відбування покарання, а застосування інших заходів не дають позитивних результатів, суд дійшов висновку про задоволення подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 132, 134, 135 КВК України, суд
постановив:
Подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу установи - задовольнити.
Перевести засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до приміщення камерного типу державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» строком на 1 (один) місяць.
Копію ухвали направити до державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» для виконання та засудженому для відома.
Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1