Справа № 570/281/26 
Номер провадження 2/570/1041/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
судді Гнатущенко Ю.В. 
з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,
представниці відповідача адвоката Гунько О.Є. у судовому засіданні 16.07.2026 в режимі відеоконференції, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в особі представника Мовчана В.В. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 88140,00 грн, а також судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 20.04.2025 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір № 534790-КС-001 про надання кредиту (Кредитний договір), відповідно до умов якого Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі у розмірі 26000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 534790-КС-001 у розмірі 88140,00 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 43940,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 13000,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 5200,00 грн.
27.02.2026 р. представницею відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Єлісєєвою Н.О. подано через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому вона просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме у сумі 27865,95 грн, у решті позовних вимог - відмовити, мотивуючи свою позицію наступним.
Сума заборгованості за процентами за споживчим договором в розмірі - 43940,00 грн, є несправедливою у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитодавця, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Вимога про нарахування та сплату процентів за договором фінансового кредиту, які є завищеними, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч.1, ч.2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Встановлення кредитодавцями процентів у кредитних договорах не може бути свавільним, а має бути обґрунтованим в залежності від показників згідно ст. 1056-1 ЦК України та має бути наближеним до облікової ставки НБУ. З офіційної інформації НБУ станом на час укладення спірного кредитного договору вбачається, що облікова ставка НБУ становила 15,5 %. А вказана у договорі реальна річна процентна ставка за користування кредитом- 6918,32 % що значно перевищує облікову ставку, встановлену НБУ. 
Крім того, кредит є споживчим, договір має укладатись із дотриманням вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» і продавець не повинен використовувати умови, які є несправедливими, такими, що шкодять інтересам споживача. Відповідно, умови про нарахування та сплату відсотків, які явно завищені, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Оскільки тіло кредиту 26000 грн, а заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 43940,00 грн, що майже вдвічі перевищує тіло кредиту, це порушує критерії справедливості, добросовісності, пропорційності та розумності, є несприятливою для споживача, порушує інтереси споживача.
Кредитний договір укладено 20.04.2025 року, відповідно до Договору № 534790-КС-001 про надання кредиту строк кредитування становить 169 днів, виходячи з облікової ставки на момент укладення договору, сума заборгованості за тілом кредиту та несплаченими відсотками повинна становити 26000 (тіло кредиту) * 15,5 (облікова ставка НБУ на момент укладення договору) / 365 (к-сть днів у році) * 169 (бо строк кредитування 169 днів) = 1865,95 грн.
Тіло кредиту + заборгованість за несплаченими відсотками = 26000+1865,95= 27865,95 грн.
Також представниця відповідача звертає увагу суду на те, що немає документів первинного бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості. Позивачем не подано належних та допустимих доказів (первинних документів) виконання грошового зобов`язання первісним кредитором перед відповідачем за договором позики, а також наявності у відповідача заборгованості за цим договором у заявленому розмірі (надані позивачем документи такими доказами не є). А оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з метою стягнення заборгованості, то для обґрунтування позову повинні були надати належні бухгалтерські документи.
Щодо нарахування заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК представниця відповідача зазначає, що частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», наразі воєнний стан в Україні продовжує діяти, а тому стягнення заборгованості за процентами на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України є неправомірним.
Щодо нарахування заборгованості за комісією представниця відповідача вказує на те, що відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Відтак, представниця відповідача у стягненні з ОСОБА_1 комісії також просить відмовити.
28.02.2026 р. представницею позивача ТОВ «Бізнес Позика» Басалигою Д.М. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у якій вона звертає увагу суду на те, що у відзиві на позовну заяву сторона Відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: 1) укладення Кредитного договору з Позивачем; 2) отримання кредитних коштів за Кредитним договором; 3) наявність заборгованості за Кредитним договором.
Як вказує представниця позивача, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1 %, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої Процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до п. 10.2. Кредитного договору, Позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування Кредитом. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1 %, фіксована.
Представниця позивача також звертає увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені НЕ у Правилах надання кредитів, Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у Кредитному договорі, який Позичальник уклав з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
З огляду на зазначене, представниця позивача зазначає у відповіді на відзив, що нарахування відсотків за збільшеною ставкою відбулося внаслідок недотримання відповідачем встановленого Кредитним договором Графіку платежів. Нарахування відсотків відбулося в межах строку кредитування та не порушує ані умов Кредитного договору, ані законодавства, яким регулюються правовідносини споживчого кредитування (ЦК України, Закон України «Про споживче кредитування»). Свою позицію представниця позивача підкріплює посиланнями на судову практику.
Також представниця позивача вказує, що нарахування комісії за Кредитним договором також відповідає умовам такого договору та передбачене у Графіку платежів, тому підстав для відмови у її стягненні з відповідача немає.
Ухвалою суду від 11.02.2026 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк».
Представник позивача у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача; вказує, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представники відповідача Тащі М.М. у судовому засіданні 16.04.2026 р. та у подальшому адвокат Гунько О.Є. у судовому засіданні 16.07.2026 р. позовні вимоги визнали частково, підтримали відзив.
Вислухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 20.04.2025 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір №534790-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 20.04.2025 р. направлено відповідачеві пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №534790-КС-001. Того ж дня, 20.04.2025 р., відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) укладення Договору про надання кредиту №534790-КС-001 на умовах, визначених офертою.
В свою чергу, ТОВ «Бізнес Позика» надіслали відповідачеві в смс-повідомленні одноразовий ідентифікатор UA-3778 на номер телефону НОМЕР_1 , належний Лобащуку А.В., який відповідачем було введено/відправлено.
Відповідно до розділу 2 Кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Строк кредиту - 24 тижні, процентна ставка за Кредитом в день - 1%, фіксована, комісія за надання Кредиту - 5200,00 грн, термін дії Договору - до 05.10.2025 року.
У п.4.2.2. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. З графіку вбачається, що позичальник зобов`язувався вносити платіж загальним розміром 5330,00 грн кожних 2 тижні в період з 04.05.2025 р. по 05.10.2025 р.
Пунктом 7.5. Кредитного договору також передбачено, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % (Сімсот тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Як вбачається із Розрахунку заборгованості за кредитним договором №534790-КС-001 та довідки про стан заборгованості за таким кредитним договором, станом на 08.01.2026 р. заборгованість ОСОБА_1 за згаданим договором складає 88140,00 грн, з яких заборгованість за кредитом 26000,00 грн, заборгованість по відсотках 43940,00 грн, заборгованість по комісії 5200,00 грн., заборгованість по відсотках за ст.625 ЦКУ 13000,00 грн.
Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з положеннями ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За приписами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.
Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти в загальному розмірі 26000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), що підтверджується, зокрема, наданою на виконання ухвали суду від 11.02.2026 р. довідкою АТ КБ «ПриватБанк» вих.№20.1.0.0.0/7- 260220/77868-БТ від 25.02.2026 р. (вх. №4011 від 02.03.2026 р.) та доданою до неї випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 20.04.2025 р. по 05.10.2025 р. 
Також довідкою банку підтверджено факт належності ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_2 .
Відповідачем, його представниками доказів належного виконання договірних зобов`язань щодо повернення коштів за договором суду не надано.
Щодо заперечень сторони відповідача проти стягнення з ОСОБА_1 комісії за надання кредиту суд зазначає, що частиною 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлена можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.
Згідно із ч. 1ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Відповідно до п.2.5. Кредитного договору Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 5200,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктом 1.6. Кредитного договору встановлено, що комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія) - грошові кошти, які згідно з умовами цього Договору Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю в якості однієї (першої) з двох складових оплати за надання та користування Кредитом. Комісія за видачу Кредиту нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за видачу Кредиту.
Додатково пунктами 5.5.-5.6. Правил надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» ТОВ «Бізнес Позика» (нава редакція) Комісія за видачу Кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Позичальник повинен сплатити Комісію, яка нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту (включаючи, і у випадку видачі додаткових грошових коштів у Кредит). Комісія не є платою за додаткові послуги Кредитодавця або окремою платою за таку дію Кредитодавця як переказ (видача) коштів Позичальнику.
Проаналізувавши наведені умови Кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», врахувавши правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в схожих правовідносинах, суд робить висновок, що позовна вимога про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту у розмірі 5200,00 грн не суперечить умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства про споживче кредитування, а отже підлягає задоволенню.
Також щодо аргументів відповідача про невідповідність процентної ставки, за якою відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитом, вимогам законодавства про споживче кредитування суд вказує на наступне. 
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де
ДПС - денна процентна ставка;
ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК - загальний розмір кредиту;
t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Згідно із п.2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Відповідно до п.2.12. Кредитного договору денна процентна ставка: 0,87 процентів.
Нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування та за ставкою, яка не перевищує максимального розміру денної процентної ставки, що передбачений Законом України «Про споживче кредитування» (а саме 1%), підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором.
Отже, нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 43940,00 грн також не суперечить ані умовам кредитного договору, ані вимогам законодавства про споживче кредитування, і, відповідно, заборгованість відповідача за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас, щодо стягнення з відповідача 13000,00 грн. заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України суд зазначає наступне.
Згідно із п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і до сьогодні. 
Кредитний договір №534790-КС-001 було укладено 20.04.2025р., тобто в період дії воєнного стану на території України.
Зважаючи на зазначене, правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі 13000,00 грн за кредитним договором - відсутні.
Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача за кредитним договором №534790-КС-001 від 20.04.2025 р. стягненню підлягає заборгованість частково на загальну суму 75140,00 грн., а саме: по основному боргу 26000,00 грн., за відсотками 43940,00 грн., за комісією за видачу кредиту 5200,00 грн.
Згідно з положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в сумі 2269,71 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (75140 * 2662,40 / 88140).
Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА"до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором про надання кредиту №534790-КС-001 від 20.04.2025 р. станом на 08.01.2026 р. у розмірі 75140,00 грн, а саме: по основному боргу 26000,00 грн, за відсотками 43940,00 грн, за комісією 5200,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2269,71 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.
Сторони справи:
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА", код ЄДРПОУ 41084239, адреса: бульв. Лесі Українки, буд. 26, кв. офіс 411, м. Київ.
Відповідач  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання:         АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.