Справа № 583/1951/26
2/530/842/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07.09.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
18.05.2026 р. від Охтирського міськрайонного суду Сумської області до Зіньківського районного суду Полтавської області матеріали позову Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 09.09.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір про надання коштів у кредит № 71124573, за умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн, строк позики 30 днів (з 09.09.2025 р. по 08.10.2025 р. зі сплатою процентів у розмірі 0,25 % в день, комісія за надання кредиту складає 15,00% (450,00 грн). 
08.10.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15940904 до договору позики № 71124573, з умовою продовження строку кредитування на 30 днів, строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів, до 07.11.2025 року, та змінити денну процентну ставку з 0,75 % на 1 %. Додатковий договір підписано елетронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «71056». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов кредитного договору виконало свої зобов`язання, перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 3000,00 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи.
Заборгованість за договором № 71124573 від 09.09.2025 р. та додатковою угодою, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 225 грн, заборгованість ОСОБА_1 становить 10350,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 3000,00 грн, заборгованість за процентами у сумі 900,00 грн, 450,00 грн – комісія, 6000,00 грн – пеня/неустойка.
25.02.2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 71124573 від 09.09.2025 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 ..
А тому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить стягти з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в сумі 18875,50 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 
Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 18.05.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
27.08.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Котової В.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що відповідачка дійсно отримала кредит у розмірі 3000,00 грн від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» і погоджується його повернути, та не мала наміру не віддавати кредит, але опинилася у тяжкому матеріальному становищі, наразі ОСОБА_1 працює медичною сестрою, отримує невисоку заробітну плату, самостійно виховує малолітнії дітей та несе всі витрати, пов`язані з їх утриманням, також значна частина доходу витрачається на оплату комунальних послуг та забезпечення найнеобхідніших потреб сім`ї, тому повернути всю суму заборгованості їй непосильно, а тому згодна повернути частинами кредит у розмірі 3000,00 грн та сплатити відсотки за користування позикою. З нарахуванням неустойки в розмірі – 6000,00 грн, не згодна, оскільки вона нарахована неправомірно, так як в період військового стану застосування штрафних санкцій заборонено чинним законодавством. Також просить відмовити у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн, так як сума є явно завищеною для даної категорії справ та не відповідає принципу співмірності, крім того є більшою за тіло кредиту. А тому просять відмовити ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в задоволенні частини вимог, а саме в стягненні неустойки – 6000,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн.
07.09.2026 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами в сумі 4350,00 грн., з яких 3000 грн – тіло кредиту,900 грн заборгованість за відсотками та 450 грн – комісія, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 
Ухвалою суду від 07.09.2026 року прийнято до провадження заяву про зменшення розміру позовних вимог.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Судом встановлено, що 09.09.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір про надання коштів у кредит № 71124573, за умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн, строк позики 30 днів (з 09.09.2025 р. по 08.10.2025 р. зі сплатою процентів у розмірі 0,25 % в день, комісія за надання кредиту складає 15,00% (450,00 грн). 
08.10.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15940904 до договору позики № 71124573, з умовою продовження строку кредитування на 30 днів, строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів, до 07.11.2025 року, та змінити денну процентну ставку з 0,75 % на 1 %. Додатковий договір підписано елетронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «71056». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов кредитного договору виконало свої зобов`язання, перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 3000,00 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи.
Заборгованість за договором № 71124573 від 09.09.2025 р. та додатковою угодою, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 225 грн, заборгованість ОСОБА_1 становить 10350,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 3000,00 грн, заборгованість за процентами у сумі 900,00 грн, 450,00 грн – комісія, 6000,00 грн – пеня/неустойка.
25.02.2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 71124573 від 09.09.2025 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 ..
А тому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить стягти з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в сумі 18875,50 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 
ОСОБА_1 отримала кредит на банківську карту в сумі 3000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 25.02.2026 р. (а.с. 21).
У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг у сумі 10350,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 3000,00 грн, заборгованість за процентами у сумі 900,00 грн, 450,00 грн – комісія, 6000,00 грн – пеня/неустойка. (а.с. 6),що стосується неустойки ,то представник позивача у заяві про зменшення розміру позовних вимог не ставить дану вимогу.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
У п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналізуючи вищевказані положення вбачається, що кредитний договір № 71124573 від 09.09.2025 року укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ОСОБА_1 порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту, нарахованих відсотків, та комісії ,яка зазначена в самому договорі п.2.2.4 ,що в загальній сумі становить 4350,00 грн.
Що стосується судових витрат то суд зазаначає:
Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2662,40 грн. витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Частиною 3статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 р., надано копії акту № 9ФП від 02.03.2026 р. про приймання-передачі до даного договору та витягу з акту, платіжна інструкція від 25.03.2026 р., копії ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Витрати позивача на професійну правничу допомогу згідно з актом та додатком до договору становлять 4500,00 грн.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значними, суму позовних вимог, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе зменшити заявлені витрати на правничу допомогу до розміру 2000 гривень, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_1 . 
Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн .
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 527, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст.12,13, 81, 210, 247, 258-259, 263-268,274-279,280,279,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Зменшені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ”, код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, заборгованості за договором кредиту № 71124573 у розмірі 4350 (чотири тисячі триста п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНПРОМ МАРКЕТ”, код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) грн 40 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп витрат на правову допомогу.
В іншій частині зменшених позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | О.  В.  Ситник