Справа № 308/18414/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 серпня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2025 року у складі судді Бенци К.К., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сетам", Приватного виконавця Ярошевського Д.А., ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Універсал банк» про визнання недійсним результатів електронних торгів та витребування майна,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державного підприємства "Сетам", Приватного виконавця Ярошевського Д.А., ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Універсал банк» про визнання недійсним результатів електронних торгів та витребування майна.
Позов мотивовано тим, що 16 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Хриптою Олександром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа N? 308/17525/13-ц виданого 16.07.2014р. про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Закарпатське» ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 0794 SK від 02.04.2008 р. у розмірі 220991,07 грн. та судовий збір у розмірі 2209, 91 грн.
Вказує, що 30 березня 2023 року виконавче провадження передано від приватного виконавця Хрипта О.О. до приватного виконавця Роман Р.М. 12 квітня 2023 року виконавче провадження передано від приватного виконавця Романа P.М. до приватного виконавця Ярошевського Д.А. 10 травня 2023 року приватним виконавцем Ярошевським Д.А. складено постанову про опис та накладення арешту на майно - садового будинку та земельної ділянки. 26 травня 2023 року призначено суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання ФОП ОСОБА_4 .
Позивач зазначає, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.07.2023р. №591842 виданого Державним підприємством "СЕТАМ", 25.07.2023 року проведено електронні торги з реалізації майна по лоту №531256, а саме: 1/2 частка садового будинку загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частка земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0548 га., кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство "Меблевик". Переможцем електронних торгів визнано: ОСОБА_2 , паспорт серії/номер: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 . Майно придбане за ціною 63 860,00 гривень.
Вказує, що дане майно належить позивачу:
- 1/2 частка садового будинку належить боржнику на підставі договору дарування N? 300 від 14.07.2017, Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Данюк Л.В.
- 1/2 частка земельної ділянки належить боржнику на підставі договору дарування N? 299 від 14.07.2017, Приватний нотаріус ужгородського міського нотаріального округу Данюк Л.В.
Зазначає, що за результатами проведених торгів приватним виконавцем 08.08.2023р. складено Акт про проведені електронні торги, за яким відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.07.2023 N? 591842 виданого Державним підприємством "СЕТАМ" переможцем визнано: ОСОБА_2 за ціною 63 860,00 гривень.
Представник позивача вважає, що при проведенні торгів організатором торгів та приватним виконавцем порушено вимоги законодавства щодо його проведення, а саме: не здійснено виділу майна для його подальшого продажу; не проведено оцінку майна належним чином; не повідомлено позивача про призначення торгів; організацію торгів проведено не у відповідності до законодавства.
Позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства, приватним виконавцем не забезпечено повідомлення боржника щодо здійснення оцінки належного йому майна, а організатором торгів не здійснено повернення заявки на реалізацію майна через неповноту заповнення заявки.
Процедура набуття майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто забезпеченні переходу права власності на майно боржника на яке звернуто стягнення до покупця учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, різновидом договору купівлі-продажу. І такий правочин підлягає визнанню недійсним судом, внаслідок недодержання в момент їх вчинення вимог статтей 203 та 215 ЦК України, оскільки він вчинений з порушеннями законодавства України.
За вказаних обставин позивач просив суд: 
- визнати недійсними проведені 25.07.2023р. державним підприємством "СЕТАМ" електронні торги, оформлені Протоколом №591842 проведення електронного аукціону (торгів), з реалізації арештованого нерухомого майна: 1/2 частка садового будинку загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частка земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0548 га., кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство "Меблевик"; 
Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки садового будинку загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки, к/н 2124884800:11:010:0170, площею 0,0548 га, за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство "Меблевик".
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2025 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові. Апелянт звертає увагу на те, що оскільки в будинку кімната є одна, два співвласника повинні мати на момент продажу будинку рішення суду про виділ частки в натурі у разі технічної можливості. Окрім того, згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відсутність чітко визначеної житлової площі для окремого користування співвласників та встановлення місць загального користування у квартирі породжує невизначеність в правах майбутнього співвласника майна. Зазначає, що у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні. У той же час, надані приватним виконавцем документи не свідчать, що приватний виконавець при здійснені заходів виконавчого провадження встановлював, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав. Судом першої інстанції не застосовано норму Закону, яку слід було застосувати, а саме ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження, приватний виконавець жодним чином не повідомляв про здійснену оцінку боржника. Відповідач вказує, що лист з повідомленням про оцінку був направлений боржнику – власнику майна листом. Як підтвердження даного заперечення приватний виконавець надає копію реєстру поштових відправлень. При введенні вказаного номеру на офіційному сайті Укрпошти, отримано витяг, що такі листи не надсилалися. Судом не враховано, що реалізація земельної ділянки повинна була здійснюватися на земельних торгах, що є також підставою для визнання оскаржуваних торгів недійсними.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на її необґрунтованість.
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Акціонерне товариство «Універсал банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
В судовому засіданні представник апелянта – адвокат Ракущинець А.А. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , представник АТ « Універсал Банк» у режимі відео конференції просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання недійсними електронних торгів та недоведеності заявленого позову.
З даними висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки такі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі. 
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Хрипта О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67521185 на підставі виконавчого листа №308/17525/13-ц виданого 16.07.2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 (07.04.1982 р.), мешканця: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Закарпатське» ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за Договором про іпотечний кредит N? 0794 SK від 02.04.2008 р. у розмірі 220991,07 грн. та судовий збір у розмірі 2209, 91 грн.
30.03.2023 року приватним виконавцем Романом Р.М. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №67521185 з примусового виконання виконавчого листа №308/17525/13-ц виданого 16.07.2014 року Ужгородським міськрайонним судом на підставі ч.4 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження».
12.04.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №67521185 з примусового виконання виконавчого листа №308/17525/13-ц виданого 16.07.2014 року Ужгородським міськрайонним судом на підставі ч.4 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження».
13.04.2023 року постанову про прийняття виконавчого провадження від 12.04.2023 року ВП №67521185 було надіслано в тому числі боржнику ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 ( поштове відправлення №8960012768900), що підтверджується списком №8435 згрупованих відправлень листів рекомендованих та квитанцією про надсилання №000086236 00072 від 13.04.2023 року.
09.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. в межах ВП №67521185 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та накладено арешт на: 1/2 частка садового будинку за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частка земельної ділянки для індивідуального садівництва, реєстраційний/кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, площею 0,0548 га., що належить боржнику ОСОБА_1 .
Під час складання постанови боржник ОСОБА_1 не була присутня. Виконавчі дії були проведені у присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 
10.05.2023 року супровідним листом приватного виконавця Ярошевського Д.А. постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.05.2023 року ВП №67521185 було надіслано боржнику ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 ( поштове відправлення №8960012817080), яке було вручено боржнику ОСОБА_1 16.05.2023 року, що стверджується розпискою в одержанні.
09.05.2023 року під час проведення виконавчих дій (опису частки садового будинку та частки земельної ділянки) боржнику залишено за адресою де проводились вищевказані виконавчі дії, виклик приватного виконавця від 09.05.2023 року за №01-29/4036/23 на 12.05.2023 року на 11 год. 00 хв.
26.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. у виконавчому провадженні №ВП 67521185 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні – ФОП ОСОБА_4 
30.05.2023 року постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26.05.2023 року ВП №67521185 було надіслано в тому числі боржнику ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 ( поштове відправлення №8960012763303), що підтверджується списком №11359 згрупованих відправлень листів рекомендованих та квитанцією про надсилання №000091722 00094 від 30.05.2023 року.
04.07.2023 року на адресу приватного виконавця надійшов висновок про вартість майна боржника від 30.06.2023 року.
Згідно висновку про вартість майна наданого оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , вартість частки об`єкту оцінки: садовий будинок одноповерхових побудований з дерева, позначений в плані під літ.А, містить в собі одну кімнату загальною площею 17,90 кв.м.до будинку належать будівлі, споруди та прибудови: земельна ділянка площею 0,0548 га, кадастровий номер 2124884800:11:010:0170, цільове призначення для індивідуального садівництва становить 62000,00 грн. 
04.07.2023 року висновок про вартість майна наданого оцінювачем ФОП ОСОБА_4 від 30.06.2023 року було надіслано в тому числі боржнику ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 ( поштове відправлення №0600030732844), що підтверджується списком №13410 згрупованих відправлень листів рекомендованих та квитанцією про надсилання №000095616 від 04.07.2023 року.
19.07.2023 року у межах ВП №675221185 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 
19.07.2023 року постанову про звернення стягнення на майно боржника від 19.07.2023 року було надіслано в тому числі боржнику ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , що стверджується квитанцією про надсилання №000085735 00069 від 19.07.2023 року.
Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.07.2023 № 591842 виданого Державним підприємством "СЕТАМ", 25.07.2023 року проведено електронні торги з реалізації майна по лоту N? 531256, а саме: 1/2 частка садового будинку загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частка земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0548 га., кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, що зняходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство «Меблевик». 
Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.07.2023 №591842 виданого ДП «СЕТАМ» переможцем електронних торгів визнано: ОСОБА_2 . Майно придбане за ціною 63860,00 грн. 
08.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. винесено акт про проведені електронні торги, згідно якого відповідно до ст. 61 закону України «Про виконавче провадження» передано на реалізацію: 1/2 частка садового будинку загальною площею 17,9 кв.м. та 1/2 частка земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,0548 га., кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, що зняходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство "Меблевик" та належить на праві власності ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25.07.2023 року №591842 виданого Державним підприємством «СЕТАМ», переможцем електронних торгів визнано: ОСОБА_2 . Майно придбане за ціною 63860,00 грн.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №399569885 від 16.10.2024 року садовий будинок за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, садове товариство «Меблевик» та земельна ділянка кадастровий номер 2124884800:11:010:0170 за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , розмір частки .
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 зазначає, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів.
Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.
З аналізу ч.1 ст. 650, ч.1 ст.655 та ч.4 ст.656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
Згідно із ч.1ст. 655 ЦК України договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч.1ст 658 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст.215 ЦК України.
Отже, обов`язковою умовою правомірності правочину є дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів.
Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року N 2831/5 (далі - Порядок, в редакції, що діяла на час проведення оспорюваних торгів). 
Згідно з абзацом другим п.1 вказаного Порядку, арештоване майно – рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач, з врахуванням предмету доказування у даній справі, повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; законні інтереси позивача порушені.
Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі №6-1884цс15, від 13.04.2016 року у справі № 6-2988цс15 та від 22.02.2017 року у справі № 6-2677цс16, головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 350/848/18.
Обґрунтовуючи заявлений позов позивач посилається на допущення порушень при проведенні оспорюваних електронних торгів, а саме: виконавцем не здійснено виділу майна для подальшого продажу, оцінку майна проведено неналежним чином, позивач не був повідомлений про призначення торгів, а саму організацію торгів проведено не у відповідності до законодавства. 
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.
Відповідно до ст. 177 ЦК України частка у праві спільної власності є об`єктом цивільних прав.
Так, частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
З урахуванням наведеного, правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.
Розмір часток у праві спільної часткової власності вважається рівним. При цьому, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
За змістом ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч.2 ст. 366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.
Правовий аналіз положень статей дає підстави для висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16 (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно встановив відсутність порушення щодо передачі на реалізацію з прилюдних торгів 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки без виділу їх в натурі, так як на момент передачі майна на прилюдні торги розмір часток був визначений та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки є самостійним об`єктом цивільних прав і може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів. 
Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Не заслуговують на увагу також посилання апелянта, що реалізацію 1/2 частки садового будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", разом з 1/2 часткою земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170 необхідно було проводити на земельних торгах. 
Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЗК України, порядок проведення земельних торгів, визначений цим Кодексом, є обов`язковим у разі, якщо на земельних торгах здійснюються: а) продаж земельних ділянок державної та комунальної власності, передача їх у користування за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування; б) продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення всіх форм власності; в) продаж земельних ділянок, прав емфітевзису, суперфіцію на них державним виконавцем, приватним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". 
Відповідно до п. 74. Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 р. № 1013, - реалізація прилеглої земельної ділянки, на яку звертається стягнення разом з житловим будинком згідно з частиною другою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється в порядку, передбаченому зазначеним Законом. 
В свою чергу, частиною другою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження” передбачено, що разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. 
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни ї цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 виклала наступний правовий висновок: 
30. Лоти для продажу на торгах мають формуватися таким чином, щоб вони були максимально привабливими для потенційних покупців - учасників торгів, аби забезпечити їх конкуренцію і заохотити пропонувати більшу ціну. Такий підхід до формування лотів відповідає як інтересам стягувача та боржника, так і інтересам покупця майна, який заінтересований у придбанні максимально привабливого майна. Отже, зазначений підхід забезпечує в цьому відношенні єдність інтересів і стягувача, і боржника, і покупця майна боржника, якщо вони діють добросовісно. 
31. Водночас максимально привабливим для покупця є придбання об`єкта нерухомого майна саме разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, ніж придбання такого об`єкта на чужій землі, чи тим більше придбання земельної ділянки, зайнятої чужим об`єктом нерухомого майна. Це ілюструють і обставини справи, яка розглядається: не знайшлося бажаючих придбати лот, сформований із земельної ділянки, зайнятої чужим об`єктом нерухомого майна, а торги не відбулися. 
32. При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає, що якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону. 
37. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. 
38. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. 
40. ... Тому в разі, якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, подальше відчуження об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки, а також земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості не допускається». 
Таким чином, оскільки у даній справі: об`єктом примусової реалізації була 1/2 частки садового будинку, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", разом з 1/2 часткою земельної ділянки, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170, земельна ділянка не була окремим об`єктом примусової реалізації. реалізація в примусовому порядку земельних ділянок разом з розміщеними на них будівлями та спорудами не підлягає до продажу на земельних торгах, тому у даному випадку підлягають до застосування норми, викладені в Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом МЮ України від 29.09.2016 року № 2831/5, а майно підлягало продажу саме через СЕТАМ, що правильно встановлено судом першої інстанції. 
Помилковими і неприйнятними є доводи апеляційної скарги про недотримання строків проведення прилюдних торгів. 
Відповідно до п. 3 Р III Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом МЮ України від 29.09.2016 року № 2831/5 (в редакції, чинній на час проведення торгів) організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). 
Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для аукціонів за фіксованою ціною - 5 календарних днів; для електронних аукціонів: для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн. - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1000000,00 грн. - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1000000,01 грн - 30 календарних днів. Лот № 531256, відповідно проведеної оцінки було виставлено на торги зі стартовою ціною 62000,00 грн. Датою публікації лоту є 05.07 2023 року. Датою проведення торгів є 25.07.2023 року. Отже, з моменту публікації лоту № 531256 (1/2 частка садового будинку, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", разом з 1/2 часткою земельної ділянки, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, садове товариство "Меблевик", кадастровий номер: 2124884800:11:010:0170) - 05.07.2023 року до проведення електронного аукціону, що відбувся 25.07.2023 року, дотримано визначений Порядком реалізації арештованого майна 20-денний строк.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що оцінку реалізованого майна було проведено неналежним чином та, що боржника не повідомлено належним чином про проведену оцінку. 
Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18)). 
У постанові Верховного Суду від 21.08.2023 року у справі № 727/5112/20 зазначено: «Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200ann18) та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187ус 19). 
Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (див. постанову Верховного Суду України від 26 серпня 2014 року у справі № 3-36г 14). 
Результати оскарження. оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб оскарження.
За таких обставин, суди обґрунтовано вважали, що дії головного державного виконавця Першого ВДВС у м. Чернівці Верстюка Б. А. щодо визначення оцінки нерухомого майна не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів у цій справі недійсними».
Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2024 р. у справі №501/4022/21.
Верховний Суд у своїй постанові від 20.11.2024 року № 522/13306/19 надав наступний правовий висновок: «Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 766/3470/16-ц дійшов висновку про те, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. 
Частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна. 
Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 161/14183/22». 
Схожий за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 539/4400/19, де серед іншого зазначено наступне: «У справі, що переглядається позивач мотивував свої позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними порушенням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні своїх повноважень щодо визначення вартості та оцінки майна, повідомлення боржника про таку оцінку. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання електронних торгів недійсними, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути підставою для їх задоволення, оскільки дії державного виконавця мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. 
Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 742/3070/18 (провадження № 61-628св20)». 
ОСОБА_1 не оскаржувала дії приватного виконавця в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України.
За вказаних обставин, суд першої інтенції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів та обґрунтовано у даних вимогах та у вимогах про витребування майна, які є похідними, відмовив.
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 24 серпня 2026 року. 
Головуючий : 
Судді: