Справа № 275/465/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 серпня 2026 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Лівочки Л.І.,
при секретарі - Степанчук С.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/465/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Венера Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Венера Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7649,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтували тим, що 07.02.2025 між ТОВ "Клай Інвест" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №276485 про надання коштів на умовах фінансового кредиту відповідно до умов якого останній надав кредит у розмірі 4000 грн. на 90 днів з відсотковою ставкою 0,72% на добу. 
Відповідачка свої зобов"язання за кредитним договором не виконала.
Станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за кредитним договором №276485 від 07.02. 2025 становить 7649,60 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 2649,60 грн., комісія - 1000 грн.
19.12.2025 між ТОВ "Клай Інвест" та ТОВ "ФК "Венера Фінанс" укладено договір факторингу №19122025/1, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників, зокрема до відповідачки ОСОБА_1 за кредитнним договором № 276485 у розмірі 7649,60 грн.
Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №276485 від 07.02.2025 у розмірі 7649,60 грн., сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15500 грн.
Представник позивача до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася; відзиву, заяв та клопотань від неї не надходило.
Відповідно до статті 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до наступного .
Судом встановлено, що 07 лютого 2025 року між ТОВ "Клай Інвест" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №276485, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 4000 грн. строком на 90 днів, тобто до 07.05.2025. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 262,8% річних від суми кредиту в розрахунку 0,72% на добу. Денна процентна ставка складає 1%, загальні витрати клієнта за кредитом складають 3592 грн. Строк дії договору до 07.05.2025. Номер електронного платіжного засобу клієнта: НОМЕР_1 . Даний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором KL7351.
Також відповідач ознайомилася та підписала одноразовим ідентифікатором KL7351 Графік розрахунків та загальна вартість кредиту, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №276485 від 07 лютого 2025.
Відповідно до листа ТОВ "ПрофітГід" підтверджено переказ грошових коштів в сумі 4000 грн. на рахунок отримувача НОМЕР_1 , призначення переказу - видача кредиту №276485.
19.12.2025 між ТОВ Клай Інвест" та ТОВ "ФК "Венера Фінанс" укладно договір факторингу №19122025/1, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Венера Фінанс" отримало право грошової вимоги до боржників, зокрема й до відповідача ОСОБА_1 за кредитним догором №276485 від 07.02.2025 на суму 7649,60 грн., з яких : 4000 грн - тіло кредиту; 2649,60 грн. - відсотки, 1000 грн. - комісія, що підтверджується витягом із реєстру боржників до договору факторингу.
ТОВ "ФК "Венера Фінанс" 17.03.2026 направило відповідачу ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язання за кредитним договором та повідомило її про відступлення прав вимоги.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №276485 від 07.02.2025, наданого позивачем, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 20.02.2026 становить 7649,60 грн, з яких: заборгогваність за тілом кредиту -4000 грн., заборгованість за відсотками - 2649,60 грн., комісія - 1000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно статтей 525, 526,530, 610 ЦК України, зобов"язання, які взяли сторони на себе при укладенні договору, повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ТОВ "Клай Інвест" свої кредитні зобов`язання за договором №276485 від 07.02.2025 виконало, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків та комісії не виконала.
перед позивачем, до якого відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України перейшло право вимоги, 
не виконав, та має заборгованість у розмірі 7649,60 грн, з яких становить: прострочена сума кредиту в розмірі 4000 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2649,60 грн., заборгованість з послуг на надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п.1.4 Договору у розмірі 1000 грн. 
Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів на спростування розміру заборгованості перед позивачем та відсутності заборгованості.
Таким чином, з відповідача на користь позивача, до якого відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК Украї№276485 від 07.02.2025 у розмірі 7649 , 60грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 4000 грн., заборгованість за відсотками -2649,60 грн., комісія - 1000 грн. 
Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 09/04/2026 від 09.04.2026; акт отримання правової допомоги від 08.06.2026 із детальним описом наданих послуг на суму 15500,00 грн; копію платіжної інструкції № 2467 від 08.06.2026 про сплату 15 500,00 грн., рахунок від 08.06.2026-3, та копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2019.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд враховує характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною, типовою та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Суд вважає, що обґрунтованими та співмірними в даному випадку є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.
На підставі Законів України " Про електронну комерцію", Про електронні документи та електронний документообіг", ст.ст. 525, 526, 530, 610-611,629,1048-1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12-13, 76-81,133,137,141, 263-265,280-284,288, 352-355 ЦПК України , суд-

ВИРІШІВ:

Позов задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Венера Фінанс" (ЄДРПОУ: 43561872) заборгованість за кредитним договором №276485 від 07.02.2025 у розмірі 7649 (сім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 60 копійок, сплачений судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 27 серпня 2026 року

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 27 серпня 2026 року. 

Суддя  Л. І. Лівочка