Справа № 529/200/26
Провадження № 2/529/360/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді — Чуб К.В.,
за участі секретаря с/з — Єфременко В.І.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідачки ОСОБА_2 – адвоката Нагайника М.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою у якій просить зменшити аліменти, які він сплачує на користь відповідачок ОСОБА_2 - на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 - на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обґрунтовано тим, що відповідно до рішень Диканського районного суду Полтавської області від 24.03.2010 та 03.08.2017 він сплачує аліменти на утримання своїх доньок у розмірі частини по кожному з рішень. Наразі позивач не отримує доходу та живе за рахунок заощаджень, які заробив під час служби в Збройних Силах України. При цьому він проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонеркою та перебуває у тяжкому стані, який з кожним днем погіршується через пухлину в голові. Позивач наразі джерел для заробітку не має, постійно знаходиться біля своєї матері, яка потребує догляду та витрачає кошти на ліки для матері. На даний час позивач не може в повній мірі сплачувати необхідний розмір аліментів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Оскільки у нього суттєво погіршилося фінансове становище, він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та просить зменшити їх розмір на 1/6 частини по кожному з рішень.
Ухвалою судді від 30.03.2026 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти заявлених до неї позовних вимог. 
Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог як до неї так і до другої відповідачки у зв`язку з їх безпідставністю та незаконністю. У відзиві зокрема зазначає, що позивачем не надано доказів про необхідність та про реальне придбання для матері ліків, а також висновку про необхідність здійснення за матір`ю позивача постійного стороннього догляду. Також зазначає, що їхня з позивачем донька ОСОБА_6 потребує тривалого лікування, що потребує значних витрат, у лікарів ортопеда та ортодонта. Відповідач, окрім аліментів, що присуджені судом, та по яким станом на 01.03.2026 існує заборгованість у розмірі 12271,52 грн., витрат на утримання доньки (лікування, навчання дитини у приватній школі іноземної мови, витрати, пов`язані з урочистостями з нагоди закінчення школи) не несе. Відповідачка ж, крім обов`язків щодо доньки має також обов`язок згідно ст. 202 СК України стосовно своєї матері, яка є пенсіонеркою.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній зокрема вказав, що з огляду на хворобу його матері він має бути постійно біля неї, соціальні послуги в КУ «Центр надання соціальних послуг» Диканської селищної ради не охоплять повністю необхідну допомогу по догляду за матір`ю. Також зазначає, що він є учасником бойових дій і його діти мають право на державну підтримку, зокрема безоплатне харчування у школі, оздоровлення. Всі необхідні документи для оформлення таких пільг він відповідачці ОСОБА_2 надав. 
Відповідачка ОСОБА_2 подала заперечення на відповідь на відзив та вказала, що обставини, зазначені позивачем у відзиві не мають доказового значення для задоволення його позовних вимог.
Ухвалою від 27.05.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та повідомив, що на даний час не працює, оскільки його матір хвора та потребує постійного догляду. Він є єдиним сином і більше ніхто не може здійснювати за нею догляд. Аліменти на дітей він сплачує по 3000 грн, так як сплачувати у більшому розмірі не дозволяє його фінансовий стан, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Мати не може подати заяву про надання їй соціальних послуг у 2026 році, оскільки її стан здоров`я наразі такий, що вона не здатна повністю усвідомлювати обставини, що відбуваються та належним чином сприймати осіб, з якими спілкується.
Представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Нагайник М.Г. в судовому засіданні просив відмовити у позові, оскільки він необґрунтований, та зокрема вказав, що підстави для задоволення позову - зменшення розміру аліментів, відсутні та позивачем не доведені.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачки ОСОБА_2 – адвоката Нагайника М.Г., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 24.03.2010 у цивільній справі № 2-101/2010 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2010 і до досягнення дитиною 18 років (а.с. 7-8).
Вказане рішення суду знаходиться на виконанні у Диканському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП № 18359162. Станом на день звернення з позовною заявою до суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 . Згідно розрахунку зі сплати аліментів від 04.03.2026 позивач має заборгованість зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні в розмірі 12271,52 грн. (а.с. 11, 12).
Крім того, рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 03.08.2017 у цивільній справі № 529/645/17 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини – доньки ОСОБА_7 задоволено, постановлено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2017 і до досягнення дитиною 18 років (а.с. 9-10).
Вказане рішення суду знаходиться на виконанні у Диканському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП № 55712862. Станом на день звернення з позовною заявою до суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 та згідно розрахунку зі сплати аліментів від 04.03.2026 у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів по вказаному виконавчому провадженню у розмірі 31500,50 грн. (а.с. 14).
З розрахунків заборгованості по сплаті аліментів також вбачається, що з серпня 2024 року розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості визначено у сумі 14541,00 грн, та сума аліментів, яка підлягає стягненню по кожному з виконавчих листів визначена у сумі 3635,25 грн. Водночас позивачем з січня 2025 року сплачуються аліменти лише у розмірі 3000 грн. по кожному з виконавчих листів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплаті аліментів.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору дохід позивача ОСОБА_1 за 2025 рік становив 3000 грн. у вигляді «Соціальні виплати» (а.с. 38).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_8 (а.с. 106).
З довідки, виданої ЦНАП Диканської селищної ради від 24.02.2026 № 376/03.1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає разом із матір`ю – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 35).
Згідно довідки про доходи ОСОБА_8 заральна сума отриманої нею пенсії за період з серпня 2025 року по січень 2026 року складає 31152,12 грн. (а.с. 34).
Протягом 2024 року ОСОБА_8 проведено ряд медичних обстежень, зокрема мультиспіральна комп`ютерна томографія, магнітно-резонансна томографія головного мозку з внутрішньовенним контрастуванням, та згідно медичної документації, виданої на ім`я ОСОБА_8 , за 2024 рік у неї виявлено ряд захворювань.
Так, відповідно до консультаційного висновку нейрохірурга № 70881 від 27.12.2024 КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» ОСОБА_8 встановлено діагноз: об`ємне утворення передньої черепної ямки (лобної ділянки головного мозку) великих розмірів з компресією прилеглих структур (а.с. 27).
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 146/25/974/В від 14.05.2025, виданого КП «Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради» Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має першу групу інвалідності підгрупи А, основний діагноз: D33.0 – доброякісне новоутворення головного мозку над мозочковим наметом, супутні діагнози: маревний (шизофреноподібний) розлад органічного генезу, фонова ретинопатія та ретинальні судинні зміни (а.с. 42-43).
З рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 146/25/974/І від 14.05.2025, здатність ОСОБА_8 до самообслуговування: виражений ступінь обмеження; здатність до пересування: серйозний/значний ступінь обмеження; здатність до орієнтації, здатність до спілкування, здатність до контролю за своєю поведінкою: виражений ступінь обмеження (а.с. 40-41).
Відповідно до висновку № 21 про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду, виданого 16.04.2026 КНП «Диканська лікарня планового лікування», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено потребу в постійному сторонньому догляді (а.с. 75).
Також в судовому засіданні були досліджені консультативні висновки лікарів ортопеда та ортодонта стосовно неповнолітньої дитини позивача та відповідачки ОСОБА_2 – ОСОБА_4 (а.с. 66, 67, 68, 69).
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст ст. 181 та 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів інший з батьків дитини – отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, зокрема батька, може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Зі змісту вказаних правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Виховання дитини одним з батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей.
Разом з цим згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
З позивача на підставі рішень суду на двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/4 від доходу на кожну дитину, крім того, наразі позивач має на утриманні непрацездатну матір, яка має першу групу інвалідності підгрупи А.
Відповідно до Критерій встановлення інвалідності, затверджених постановою КМУ № 1338  від 15 листопада 2024 року, до I групи належать особи з найважчим станом здоров`я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, повністю залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.  До підгрупи А I групи інвалідності належать особи з виключно високим ступенем втрати здоров`я, який спричиняє до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі інших осіб і фактичну нездатність до самообслуговування.
Відтак, ураховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає вимоги позивача про зменшення розміру аліментів обґрунтованими, оскільки ним доведено зміну сімейного стану та погіршення його матеріального становища, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент прийняття судових рішень на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, та не суперечить нормам матеріального права.
Отже, зважаючи на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Стосовно тверджень відповідачки ОСОБА_2 про те, що їхня з позивачем спільня донька потребує тривалого та дороговартісного лікування, водночас позивач не бере ніякої участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здійбностій, хворобою тощо), суд важає за необхідне роз`яснити відповідачці, що такі витрати відносяться до додаткових витрат, передбачених ст.185 СК України, та не входять до складу аліментів, а стягуються окремо.
Також суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувачі аліментів не обмежені у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 24 березня 2010 року, з 1/4 до 1/6 (однієї шостої) частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Від дня набрання даним рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року, з 1/4 частки до 1/6 (однієї шостої) частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Від дня набрання даним рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Головуючий К.В. Чуб