Справа № 392/947/26 
Провадження № 2/392/1345/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
06 липня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Обґрунтування позову.
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28996,06 грн, а також судові витрати (судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн).
Позовна заява обґрунтована тим, що 13 листопада 2019 року між ТОВ «Мілоан» (Первісним кредитором) та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 5201801. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн строком на 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав повністю, перерахувавши кошти в сумі 7000,00 грн на картковий рахунок відповідача. Проте відповідач у встановлений строк кредитні кошти, комісії та відсотки не повернув.
20 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ. Згідно з умовами вказаного договору та Реєстру боржників ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5201801 від 13 листопада 2019 року.
Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором не погашена та становить 28996,06 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту — 7000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами — 17796,06 грн; прострочена заборгованість за комісією — 840,00 грн; заборгованість по штрафах/пені — 3360,00 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач просить стягнути зазначену суму боргу на загальну суму 28996,06 грн та понесені судові витрати .
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). 
26 травня 2026 року представник позивача подав на адресу суду заяву, відповідно якої просив розглянути справу без участі представника товариства, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 29 квітня 2026 року, надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази у АБ «Південний».
В судове засідання представник позивача не з`явився.
Відповідач  ОСОБА_1  у судові засідання призначені на 01 червня 2026 року та 06 липня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується повернутими на адресу суду конвертами. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
13 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 5201801. Відповідно до умов даного Кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту — 7000,00 грн (п. 1.2, п. 2.1); строк кредитування — 15 днів, дата повного повернення кредиту — 28 листопада 2019 року (п. 1.3, п. 1.4); комісія за надання кредиту — 12,00% одноразово від суми кредиту, що становить 840,00 грн (п. 1.5.1); стандартна відсоткова ставка за користування кредитом — 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування (п. 1.5.2); кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1). Згідно п. 2.2.3 якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору протягом 60 днів.
Договір було укладено 13 листопада 2019 року шляхом введення ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора N62916, надісланого ТОВ «Мілоан» на фінансовий мобільний номер телефону відповідача НОМЕР_2 , що підтверджується Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» від 10 вересня 2025 року про застосування одноразового ідентифікатора під час підписання договору. 
Також 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 було підписано за допомогою одноразового ідентифікатора анкету-заяву на отримання кредиту № 5201801, яка разом із Правилами надання коштів у кредит є складовими частинами Кредитного договору.
Відповідно до копії платіжного доручення № 3330414 від 13 листопада 2019 року, ТОВ «Мілоан» успішно перерахувало кредитні кошти в сумі 7000,00 грн на платіжну картку отримувача ОСОБА_1 № 402961XXXXXX4277 через банк отримувача VISA, призначення платежу: «Кредитні кошти від ТОВ Мілоан згідно договору 5201801».
Згідно з інформацією Акціонерного банку «Південний» за вих. № 28/001/10902/2026-БТ від 08 травня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_4 , до якого емітовано банківську картку № НОМЕР_1 . 13 листопада 2019 року на відповідний рахунок картки відповідача було успішно зараховано платіж (переказ Moneysend) в сумі 7000,00 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку та Виписки з особового рахунку відповідача за Кредитним договором № 5201801 від 13 листопада 2019 року, розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 14 квітня 2026 року (дата складання позовної заяви) становить 28996,06 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту — 7000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками — 17796,06 грн; прострочена заборгованість за комісією — 840,00 грн; заборгованість по штрафах/пені — 3360,00 грн.
20 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» (Первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ.
Згідно з умовами вказаного Договору та відповідно до положень статті 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20 лютого 2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5201801 у загальному розмірі 28996,06 грн. 
Виконання зобов`язань ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» щодо оплати за відступлені права вимоги підтверджується платіжною інструкцією № 17678 від 20 лютого 2020 року про безготівковий переказ коштів у сумі 3872095,67 грн на користь ТОВ «Мілоан» (Оплата компенсації за придбання прав вимоги згідно з п. 7.1 Договору відступлення).
З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направляло на адресу відповідача письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості від 01 квітня 2026 року вих. № 19512765/1138, у якій вимагало негайно сплатити заборгованість у розмірі 28996,06 грн. Проте відповідач вказану претензію залишив без відповіді.
Застосовані норми права та мотиви суду.
Відповідно до статей 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.
Частиною 1 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із частиною 2 статті 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до частини 3, 4, 6 статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону, У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей кредитних договорів, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 5201801, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 7000,00 грн строком на 15 днів, тобто зі строком повернення до 28 листопада 2019 року включно.
Підписання договору та супутніх документів (анкети-заяви) здійснено шляхом введення відповідачем одноразового електронного ідентифікатора N62916, надісланого ТОВ «Мілоан» на фінансовий мобільний номер телефону відповідача НОМЕР_2 , що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до власноручного підпису сторін у письмовій формі.
Факт надання кредитних коштів відповідачу в сумі 7000,00 грн шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджується копією платіжного доручення № 3330414 від 13 листопада 2019 року та листом АБ «Південний» за вих. № 28/001/10902/2026-БТ від 08 травня 2026 року, згідно з яким на ім`я відповідача було відкрито рахунок № НОМЕР_4 , до якого емітовано вказану картку, та на який 13 листопада 2019 року зараховано суму 7000,00 грн.
Право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20 лютого 2020 року, що відповідає положенням статті 512 ЦК України. Оплата за відступлені права вимоги здійснена Новим Кредитором у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 17678 від 20 лютого 2020 року.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Як вбачається з положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Положенням статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Наслідками прострочення виконання грошового зобов`язання є сплата інфляційних втрат та трьох процентів річних, якщо інший розмір відповідальності не встановлений законом. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (частиною 1 статті 1049 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після закінчення погодженого сторонами строку кредитування, якщо інше прямо не встановлено договором або законом. Після цього застосовуються наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, визначені статтею 625 ЦК України.
Згідно із статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. 
Визначена кредитним договором комісія та нараховані проценти є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Зазначене повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності на час укладення між сторонами кредитного договору.
Перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд враховуючи умови кредитного договору та встановленого в ньому періоду нарахування відсотків у разі прострочення, встановив наступне.
Відповідно до умов Договору № 5201801 від 13 листопада 2019 року, заборгованість відповідача за вказаним договором за період його дії з 13 листопада 2019 року по 28 листопада 2019 року (15 днів), а також за додатковий строк у 60 днів після закінчення терміну кредитування, передбачений пунктом 2.2.3 договору, підлягає обчисленню наступним чином:
1) тіло кредиту: становить 7000,00 грн та підлягає стягненню в повному обсязі, оскільки доказів його повернення суду не надано;
2) комісія за надання кредиту: відповідно до пункту 1.5.1 Договору становить 12,00% від суми кредиту одноразово, що дорівнює 840,00 грн. Зазначена сума нарахована належним чином і підлягає стягненню;
3) проценти за користування кредитом: за період дії договору з 13 листопада 2019 року по 28 листопада 2019 року (15 днів) нараховуються за ставкою 3,00% за кожен день користування від суми кредиту: 15 днів х 210,00 грн = 3150,00 грн; за період після закінчення строку договору протягом 60 днів (з 29 листопада 2019 року по 27 січня 2020 року включно), відповідно до пункту 2.2.3 договору, проценти нараховуються за базовою ставкою 3,00% на день на залишок тіла кредиту: 60 днів х 210,00 грн = 12600,00 грн; загальний розмір нарахованих процентів за вказані періоди становить: 3150,00 грн + 12600,00 грн = 15750,00 грн; з урахуванням здійсненої відповідачем часткової сплати процентів у розмірі 378,00 грн (згідно з випискою з особового рахунку від 27 листопада 2019 року), залишок невиплачених процентів за визначений договором період складає: 15750,00 грн - 378,00 грн = 15372,00 грн.
Нарахування процентів поза межами встановленого договором строку (понад 60 днів після закінчення строку кредитування) суперечить положенням пункту 2.2.3 договору (доказів існування інших умов договору, які б передбачали подальше нарахування договірних процентів, позивач не надав), у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення решти процентів у розмірі 2424,06 грн (17796,06 грн – 15372,00 грн) задоволенню не підлягають.
Водночас, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3360,00 грн.
Відповідно до статей 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пенею), розмір та порядок нарахування якої визначаються договором або законом.
Пунктами 3.3.3 та 4.1 Договору про споживчий кредит № 5201801 від 13 листопада 2019 року сторони погодили право кредитодавця нараховувати пеню у разі порушення позичальником строків виконання грошових зобов`язань у розмірі 2 % від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення, але не більше 50 % від загальної суми кредиту.
Разом із тим матеріали справи не містять детального розрахунку пені із зазначенням періоду її нарахування, суми простроченого зобов`язання, кількості днів прострочення та методики обчислення, що позбавляє суд можливості перевірити правильність заявленої до стягнення суми 3360,00 грн та її відповідність умовам договору.
Сам по собі підсумковий розрахунок заборгованості із зазначенням лише кінцевої суми пені без розкриття порядку її формування не є достатнім доказом правомірності заявлених вимог, оскільки не дає можливості суду перевірити їх обґрунтованість.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України саме позивач зобов`язаний довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Оскільки належних і достатніх доказів правильності нарахування пені позивач не надав, вимога про її стягнення задоволенню не підлягає.
Таким чином, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 5201801 від 13 листопада 2019 року в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 7000,00 грн, нарахованих процентів у розмірі 15372,00 грн, комісії у розмірі 840,00 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог, щодо стягнення процентів у розмірі 2424,06 грн та пені в розмірі 3360,00 грн - слід відмовити.
Оскільки, позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265, 280 - 282, 284 ЦПК України,
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за Договором про споживчий кредит № 5201801 від 13 листопада 2019 року в розмірі 23212 (двадцять три тисячі двісті дванадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок.
В іншій частині позовних вимог — відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236;
ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д.М. Кратко