ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/19207/25
категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправним дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відстрочку від призову на військову службу ОСОБА_1 на підставі ст. 23 ч.1 п.14 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Позовні вимоги обґрунтовано протиправною відмовою відповідача у надані відстрочки на підставі ст. 23 ч.1 п.14 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки догляд за ОСОБА_2 може здійснювати матір або батько. Проте позивач не погоджується з даною позицією, у зв`язку з тим, що матір є важкохворою та перебуває за кордоном, батько є особою, який не може здійснювати належний догляд за членом сім`ї (братом), який є особою з інвалідність ІІ групи. Такі дії позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, поновлено строк звернення до суду з даним позовом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи наявність у ОСОБА_2 родичів першого ступеня. Зауважено, що батьки не мають належним чином підтверджуючих документів про неможливість здійснювати догляд за ОСОБА_2 . Досягнення пенсійного віку членом сім`ї першого ступеня споріднення, вказаними нормами не визначено, як підставу неможливості здійснення догляду.
Позивачем подано відповідь на відзив, де вказано, що доводи позовної заяви не спростовано відповідачем.
01.09.2025 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що Порядком №560 затверджено документи, які підтверджують неможливість членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьки) здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи, як позивачем не були надані. 
Ухвалою суду від 09.06.2026 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з із призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-47-в-в від 09.06.2026 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 01.07.2026 по 20.07.2026 включно.
Дану справу розглянуто у порядку ст.263 КАС України із складанням судового рішення відповідно до ч.4 ст.243 та ч.5 ст.250 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву від 08.07.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" про підтвердження факту утримання та здійснення догляду за братом. Також в заяві від 08.07.2025 року, вказано, що позивач є однією працездатною особою, яка здійснює догляд та утримання за ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (протокол від 15.07.2025 №55), про що повідомлено листом від 16.07.2025 року №2096. Вказано, що причиною відмови є відсутність належних правових підстав для надання відстрочки. Зокрема, наявність у брата, який є особою з інвалідністю ІІ групи, членів сім`ї першого ступеня споріднення, а саме батьків: матері ОСОБА_3 , батька ОСОБА_4 . Крім того, позивачем не подано документів, які підтверджують право на відстрочку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України № 3543-XII від 21.10.1993 року "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, згідно пункту 14 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 року (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
У подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 року "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" (далі - Порядок № 560, в редакції на момент подання заяви про надання відстрочки).
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно Додатку 5 Порядку №560 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно даного Переліку визначено, що право на відстрочку мають члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього підпункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Пунктом 57 Порядку № 560 регламентовано, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) .
Відповідно до п. 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Пунктом 60 Порядку № 560 регламентовано, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Як зазначалось, підставою відмови у наданні відстрочки позивачу було наявність членів сім`ї першого ступеня споріднення (батька та матері), які можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю II групи - ОСОБА_2 (братом позивача).
Суд враховує, що доказом для підтвердження права позивача на відстрочку відповідно до п.14 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII щодо неможливості членів сім`ї першого ступеня споріднення здійснювати догляд за особою з інвалідністю II групи є: довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ.
Як видно із матеріалів справи, до заяви про надання відстрочки позивач надав заяву від 09.01.2025 року, якою підтверджується, що мати - ОСОБА_3 у зв`язку з важким гематологічним захворюванням (гострий лейкоз неоднозначного походження з перебудовою) проходить лікування у медичному закладі Німеччини. В даній заяві зауважено, що під час лікування імунітет пацієнтки сильно ослаблений та є потреба у здійсненні догляду за нею. Як зазначає позивач, догляд за матір`ю здійснює його сестра. 
Верховний Суд у постанові від 27.02.2025 року у справі № 380/16966/24 вказав, що «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.
З огляду на викладене, враховуючи, що мати позивача проходить лікування за кордоном, потребує догляду, суд вважає, що доданими до заяви документами позивач підтвердив неможливість матері здійснювати догляд за його братом ОСОБА_2 . 
Також позивач стверджує, що батько – ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є особою похилого віку, який не може здійснювати належний догляд за особою з інвалідністю ІІ групи, проте жодних доказів неможливості батька здійснювати догляд за сином не надав.
Похилий вік батька не може бути підставою для висновку, що він не має можливості здійснювати догляд за сином за відсутності відповідних медичних документів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність підстави для відстрочки, передбаченої п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не проводиться судом у зв`язку із відмовою у позові.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 27 липня 2026 р.

27.07.26