Справа №760/10407/24 2/760/9408/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.
за участю секретаря - Омельяненко С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся представник Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» - адвокат Бабур О.П. з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач, основним видом діяльності якого є «Управління нерухомим майном за винагороду на основі контракту» надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території, виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги власникам квартир.
Відповідно до Інформаційної довідки №ББ-2024 №22 від 12.04.2024 Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . 
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного суду, викладений у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110 цс12.
За період, що зазначений в прохальній частині цієї позовної заяви, у відповідача утворилася заборгованість (детальний розрахунок додається до цієї позовної заяви). З врахуванням наведеного просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Україна» заборгованість за наданні послуги з утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг за період з 01.04.2017 року по 28.02.2024 року на загальну суму 227653,72 грн., а саме: 197859,91 грн. - основної заборгованості; 21837,07 грн. - інфляційних збитків, 7956,75 грн. - 3% річних.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Усатову І.А.
Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 06 травня 2024 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін в судове засідання.
08 липня 2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що позивачем виконанні нарахування інфляції на суму зобов`язання, яка починається зпочаткової суми в 31 935,68 грн., тобто за базу нарахування взята не сума, що нарахована з квітня 2017 а з додаванням до неї вказаної суми. Також позивачем, станом на день звернення до суду заявлено позовні вимоги поза межами позовної давності тобто зі спливом понад 3-х років. Крім того, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленість сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування, при цьому позивач не має статусу управителя. З розрахунку заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території та спожиті житлово - комунальні послуги вбачається, що за період з квітня 2017 року по жовтень 2023 року було проведено нарахування за «централізоване опалення», «гаряче водопостачання», «водовідведення гарячої води», «холодне водопостачання та водовідведення», однак позивачем не надано жодних документів, що вони є виконавцями послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 
Крім того, зазначили, що є незрозумілим які саме інші послуги надавались відповідачці в квітні та травні 2017 року на загальну суму 326,40 грн. 
Додатково зазначили, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідачка набула 27.05.2002 року і в інформаційній довідці про суб`єкта (ів) права власності у багатоквартирному будинку, яка видана КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна» №ББ-2024 №22 від 12.04.2024 р. надана позивачем під час подачі позовної заяви до суду вбачається, що дана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На момент подачі позовної заяви до суду позивач знав, що квартира належить на праві спільної власності, але дана обставина була проігнорована ОК «ЖБК Україна», що призвело до порушень матеріального права. 
Також зазначили, що з 07.04.2022 у зв`язку з воєнною агресією відповідачка з України виїхала за кордон де й досі перебуває, а тому нарахування плати за житлово - комунальні послуги не повинно здійснюватися, адже житлово - комунальні послуги не були надані взагалі, однак в розрахунку дана обставина не врахована.
Вказували, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 
Враховуючи що відповідач скористався професійною правничою допомогою для захисту своїх прав та законних інтересів, попередня сума визначених витрат складає 30000 грн.
25 липня 2024 року від представника позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат. 
14 березня 2025 року надійшла відповідь на відзив, в якому зазначили, що житлово - будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до примірного статусу житлово - будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організованого кооперативу,і зареєстрованого в установленому порядку. ОК «ЖБК Україна» є правонаступником всіх прав та обов`язків ЖБК «Україна» (п.1.2. Статуту). Кооператив створено без обмеження терміну діяльності (п.2.1. Статуту). 
Вартість на житлову послугу, а саме розмір внеску (тарифу) з утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, кошториси узгоджуються та затверджуються протокольно на загальних зборах ОК «ЖБК Україна». ОК «ЖБК Україна» є колективним споживачем комунальних послуг з теплопстачання, отримання теплової енергії у гарячій воді, водопостачання і водовідведення, що отримує послуги на підставі укладених в інтересах споживачі (членів кооперативу/власників квартир у будинку АДРЕСА_2 ), що підтверджується відповідними договорами з КП «Київводоканал», КМ ВОК «Київтеплоенерго» доданими до відповіді на відзив. 
Щодо обсягів та розподілу наданих по квартирі АДРЕСА_1 , комунальних послуг зазначили, що зважаючи на те, що в означеній квартирі відсутні прилади розподільного обліку (квартирні лічильники) з послуг теплопостачання та водопостачання. Розподіл між споживачами спожитих послуг у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22.11.2018 року №315.
Щодо заперечення відповідача про нарахування та стягнення з неї інфляційних витрат та 3% річних зазначили, що постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 № 1405 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів щодо оплати житлово - комунальних послуг» було скасовано мараторій. Звернули увагу на те, що за вказаний період штрафних санкцій та інфляційних витрат у зв`язку з заборгованістю по квартирі АДРЕСА_1 ) нараховано не було. 
Посилання відповідача на право не сплати за житлово - комунальні послуги у зв`язку з виїздом її за кордон, також не заслуговують на увагу, оскільки згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право не сплачувати вартість комунальних послуг (крім постачання теплової енергії), якщо він ними фактично не користується (у разі відсутності приладів обліку). Однак, для реалізації цього права сподивач повинен звернутися до виконавця послуг з письмовою заявою для опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру та офіційними документами, що підтверджують факт відсутності споживача і членів його сімї, про те, відповідач з вказаною заявою не зверталася, документів, підтверджуючих факт відсутності проживання у квартирі її самої, членів сімї, інших осіб, орендарів, користувачів тощо, не надавала. 
Щодо застосування строків позовної давності зазначили, що відповідно до п.12 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначенні статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. П.19 визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що протоколом №201705/20 від 20 травня 2017 року загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» затверджено кошторис доходів і витрат ОК «ЖБК України», встановлено з 01 червня 2017 року розмір внеску (тарифу) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі: - 3,70 грн. за 1 м2 загальної площі квартири для 2 - 9 поверхів; - 3,25 грн. за 1 м2 загальної площі квартири для першого та цокольних поверхів.
Згідно протоколу №201805/19 від 19 травня 2018 року загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» затверджено кошторис доходів і витрат ОК «ЖБК України», встановлено з 01 червня 2018 року розмір внеску (тарифу) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі: - 5,53 грн. за 1 м2 загальної площі квартири для 2 - 9 поверхів; - 5,02 грн. за 1 м2 загальної площі квартири для першого та цокольних поверхів.
Отже, членами кооперативу на загальних зборах було встановлено розмір внесків (тарифів) на утримання будинку та прибудинкової території, який підлягає застосуванню з 01 червня 2018 року.
Відповідно до Інформації з Комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації» наданим позивачем, згідно даними реєстрових книг Бюро, квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 частина та ОСОБА_1 частина. 
Отже, власниками зазначеного об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території та спожиті житлово-комунальні послуги гр. ОСОБА_1 , що мешкає в кв. АДРЕСА_1 наданим позивачем, заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг за період з 01 квітня 2017 року по 01 грудня 2023 року становить 227653,72 грн., з яких: 197859,91 грн. - основна заборгованість; 21837,07 грн. - інфляційна складова; 7956,75 грн. - 3% річних.
Судом також досліджено досудову вимогу №3011/23-1 від 30.11.2023 року, договір про надання правової допомоги, попередній розрахунок суми судових витрат, протоколи загальних зборів, акт прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги, договір №8599/4-05 від 20.10.2000 р. на послуги водопостачання та водовідведення, кошторис та інші додані до відзиву документи. 
Між позивачем та відповідачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються чинним законодавством України, зокрема: Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов`язаний внести плату за надані послуги.
Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.
Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Крім того, згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем (п. 18 Правил).
Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Відповідно до п. 2.5 Порядку формування тарифів на послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженихПостановою КМУ 20.05.2009 року №529 послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності і строків надання послуг.
Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу КМР (КМДА).
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок оплати житлово-комунальних послу.
Так, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9).
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Свої обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг та утриманню будинку, що визначені нормативно-правовими актами, Позивач виконує належним чином. Проте Відповідач, всупереч діючому законодавству України, отримуючи житлово- комунальні послуги та фактично споживаючи їх, не сплачує їх вартість вчасно та в повному обсязі, що свідчить про неналежне виконання ним своїх обов`язків власника вказаної вище квартири брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, вчасної сплати платежів у рахунок покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території та плати за спожиті житлово-комунальні послуги, а тому порушує право Позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк.
Рахунки на оплату житлово-комунальних послуг та внесків за утримання будинку та прибудинкової території виставляються КП ГІОЦ по встановленим тарифам та нормативам.
Розрахунок суми заборгованості проводиться на підставі відповідних тарифів, затверджених нормативними актами Кабінету Міністрів України та Київської міської державної адміністрації, спеціалізованою комп`ютерною програмою Головного інформаційно- обчислювального центру [ГІОЦ), яка надає підсумкові нарахування до сплати, вказує розмір внесеного платежу та залишок сукупного боргу по поточних комунальних нарахуваннях. В роздруківці по нарахованих та сплачених сумах комунальних платежів за відповідний обліковий рік помісячно викладено підсумковий розрахунок боргу, нарахованих та сплачених сум.
У зв`язку з невиконанням своїх обов`язків, у відповідача, згідно розрахунку заборгованості, утворилась заборгованість у розмірі 227 653,72 грн, яка складається з: 197 859,91 грн - основної заборгованості; 21 837,07 грн - інфляційних збитків; 7 956,75 грн - 3% річних. 
Вказаний розмір заборгованості, указаний позивачем, узгоджується з вимогами чинного законодавства та матеріалами справи.
Доказів на спростування цих нарахувань відповідачем не надано. 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку зобов"язаний, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами.
Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, та не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на таке.
Посилання відповідача на те, що позивач не є управителем багатоквартирного будинку, не спростовують його права на стягнення заборгованості, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОК «ЖБК Україна» є правонаступником ЖБК «Україна», здійснює утримання будинку, виступає колективним споживачем комунальних послуг, уклав відповідні договори з виконавцями комунальних послуг та на підставі рішень загальних зборів забезпечує надання житлово-комунальних послуг співвласникам будинку.
Доводи відповідача про відсутність доказів надання окремих комунальних послуг також є безпідставними, оскільки позивачем надано договори із постачальниками відповідних комунальних послуг, протоколи загальних зборів, розрахунок заборгованості та інші письмові докази, які у своїй сукупності підтверджують підстави та розмір здійснених нарахувань. Відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували правильність наведених розрахунків або підтверджували їх помилковість, суду не подано.
Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що квартира належить їй лише на праві власності на 1/2 частку. Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся з вимогами саме до відповідача як до одного зі співвласників квартири. При цьому сама по собі наявність іншого співвласника не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку нести витрати на утримання належного їй майна та оплачувати житлово-комунальні послуги у відповідній частині.
Суд також відхиляє доводи відповідача щодо відсутності обов`язку зі сплати житлово-комунальних послуг у зв`язку з її перебуванням за межами України. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» право на неоплату окремих комунальних послуг виникає лише за умови дотримання встановленого законом порядку, зокрема звернення до виконавця із відповідною заявою та подання документів, що підтверджують відсутність споживача. Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем таких дій, а тому сам по собі факт перебування за кордоном не звільняє її від виконання грошового зобов`язання.
Не приймаються судом і доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Суд враховує, що перебіг позовної давності продовжувався на час дії карантину відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а під час дії воєнного стану зупиняється згідно з пунктом 19 зазначених Прикінцевих та перехідних положень, у зв`язку з чим підстав для застосування наслідків спливу позовної давності суд не вбачає.
Щодо заперечень відповідача стосовно неправильності розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам статті 625 ЦК України, тоді як відповідачем не надано альтернативного розрахунку або інших належних доказів, які б свідчили про неправильність визначених позивачем сум.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
З огляду на викладене вище, проаналізувавши матеріали справи на відповідність їх нормам матеріального права, суд вважає, що позивачем доведено вимоги, на які він посилається в обгрунтування позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, ст. ст. 64, 66, 67, 162 ЖК України, ст. ст. 5, 6, 9, 10, 12, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОК "ЖБК Україна" (ЄДРПОУ 22907479, 03049, м. Київ, вул. Карела Чапека, буд. 8) заборгованість у розмірі 227 653,72 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь ОК "ЖБК Україна" (ЄДРПОУ 22907479, 03049, м. Київ, вул. Карела Чапека, буд. 8) судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          І.А. Усатова