Провадження № 2/679/965/2026
Справа № 679/885/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м.Нетішин 
Нетішинський міський суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
І. Зміст позовних вимог.
ТОВ «Санфорд капітал» звернулося до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22036000257534, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 99200,00 грн строком на 36 місяців, процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ «СК «Уніка життя» договір страхування, розмір страхового внеску за яким становив 12486,71 грн.
Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 99200,00 грн, з яких на рахунок ПрАТ «СК «Уніка життя» був сплачений страховий платіж від імені позичальника в сумі 12486,71 грн.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 56136,39 грн, з яких: 43413,02 грн залишок простроченого кредиту, 12722,40 грн залишок прострочених комісій.
11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд капітал» було укладено договір факторингу № 11/04/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 22036000257534 від 24.12.2019 перейшло до ТОВ «Санфорд капітал».
На підставі викладеного ТОВ «Санфорд капітал» просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 22036000257534 від 24.12.2019 у сумі 56136,39 гривень та понесені судові витрати.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.06.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
У встановлений судом строк відповідачка відзиву на позовну заяву не подала.
Зважаючи на те, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не надходило, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст. 279 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 24.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 22036000257534, згідно умов якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі (п. 1.1 договору).
Сума кредиту 99200,00 грн, строк кредитування 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 24.12.2022, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 24.12.2019 по 23.10.2020 3% від суми кредиту, з 24.10.2020 по 23.07.2021 2,5% від суми кредиту, з 24.07.2021 по 23.04.2022 1,5% від суми кредиту, з 24.04.2022 по 24.12.2022 0,925% від суми кредиту. Процента ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56% річних (п. 1.2 договору). Кредит надається шляхом зарахування суми на поточний рахунок клієнта відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою його видачі є день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта (п. 1.4 договору). 
Відповідно до п. 1.5 договору клієнт, у порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку у дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ «СК «Уніка Життя» суму страхового платежу у розмірі 12486,71 грн за весь період страхування, згідно договору страхування № ВР-22036000257534 від 24.12.2019.
У пункті 4 кредитного договору сторони обумовили графік платежів погашення кредитної заборгованості, всього 36 платежів.
Окрім цього ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою», інформація, яка надаєтья споживачу до укладення договору про споживчий кредит. 
АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало повністю, зарахування на поточний рахунок клієнта ОСОБА_2 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро», грошові кошти у сумі 99200,00 грн, що підтверджується випискою АТ «Банк Кредит Дніпро» по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 24.12.2019 по 11.04.2024. 
Відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконала, кредит у строк, встановлений договором, не повернула, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 22036000257534 від 24.12.2019 проведеним станом на 11.04.2024, з якого вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 56136,39 грн, з яких: 43413,02 грн залишок простроченого кредиту, 0,97 грн залишок прострочених відсотків, 12722,40 грн залишок прострочених комісій. 
11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд капітал» укладено договір факторингу №11/04/24. 
11.04.2024 сторонами підписано акт прийому-передачі прав вимоги за договором факторингу №11/04/24 та Реєстр боржників, відповідно до витягу з якого до ТОВ «Санфорд капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 22036000257534 від 24.12.2019 у загальному розмірі 56136,39 грн. 
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Досліджені судом докази вказують на укладення 24.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 кредитного договору № 22036000257534, отримання відповідачкою кредитних коштів та неналежного виконання нею своїх зобов`язань щодо їх повернення.
Факт укладення кредитного договору відповідачкою не спростовано, як і не доведено повернення нею кредитних коштів у розмірах та на умовах, визначених кредитним договором, презумпція правомірності якого не оспорена. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ч. 1ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
На підтвердження переходу права вимоги позивачем подано договір факторингу, акт приймання-передачі прав вимоги, акт приймання-передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників, в якому ідентифіковано заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №22036000257534 від 24.12.2019, а також платіжну інструкцію на підтвердження оплати за договорами факторингу.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулась заміна кредитора відповідно до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, у зв`язку з чим ТОВ «Санфорд капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №22036000257534 від 24.12.2019.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення щомісячної комісії за обслуговування кредиту, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції на час укладення Кредитного договору до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що : "згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки в кредитному договорі №22036000257534 від 24.12.2019 первісний кредитор не зазначив, а позивач не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надавалися відповідачу та за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин позовна вимога про стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 12722,40 грн задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що відповідачка не надала суду будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22036000257534 від 24.12.2019 у розмірі 43413,02 грн, що складається із суми залишку простроченого кредиту. 
V. Розподілу судових витрат між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 597 від 02.06.2026 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. 
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, сплачена позивачем при зверненні до суду з позовом сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2058,83 грн, що пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог 77,33% ціни позову. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: копію договору №1/04 про надання правничої допомоги від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «Санфорд капітал» та АО «Альянс ДЛС»; копію акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №6 від 09.01.2026, відповідно до якого надано послуги на загальну суму 7200,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3332 на ім`я Маслюженко М.П.; ордер на надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У той же час відповідачка не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а тому суд не вбачає підстав стверджувати про їх неспівмірність.
Зважаючи на те, що п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5567,76 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (77,33% ціни позову). 
Таким чином сума понесених позивачем судових витрат, яка підлягає стягненню на його користь із відповідачки у загальному розмірі складає 7626,59 грн (2058,83 грн +5567,76 грн).
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» заборгованість за кредитним договором №22036000257534 від 24 грудня 2019 року в розмірі 43413 (сорок три тисячі чотириста тринадцять) гривень 02 копійки, що складається із залишку простроченого кредиту.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 12722 гривень 40 копійок – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» 2058 гривень 83 копійки судового збору та 5567 гривень 76 копійок витрат на професійну правничу допомогу, всього 7626 (сім тисяч шістсот двадцять шість) гривень 59 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 09 вересня 2026 року.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал», ЄДРПОУ 43575686, юридична адреса: вул. Сімферопольська, буд. 21, приміщення 68, 69, м. Дніпро, 49005. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя Р.М. Стасюк