Справа № 457/1870/25 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т. 
Провадження № 33/811/1175/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Романського Сергія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Романського Сергія Івановича на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 19 червня 2026 року, щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 23 листопада 2025 року, о 03 год. 33 хв., у м. Трускавець по вул. Івана Мазепи, керувала автомобілем марки «Ford SE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager 6820», результат – 1,67‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Романський С.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повно та об`єктивно дослідження доказів та надання відповідної оцінки.
Наголошує, що ОСОБА_1 , 23 листопада 2025 року о 3 год. 33 хв не керувала транспортним засобом «Ford SE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вона перебувала в зазначений час в автомобілі «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 (працівником поліції невірно зазначено модель автомобіля).
Зазначає, що ОСОБА_1 не погоджувалася із результатом приладу «Драгер», не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, окрім того її не було ознайомлено з актом огляду та направленням для проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, роздруківкою приладу «Драгер», працівники поліції не надавали їй жодних документів для ознайомлення, не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, її прав та обов`язків , не вручили другої копії протоколу, не ознайомили з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку приладу «Драгер».
Звертає увагу, що в роздруківці приладу «Драгер» зафіксована некоректна температура (+14 градусів Цельсія), окрім того в ній відсутні анкетні дані працівника поліції, який проводив огляд та підпис водія, а калібрування приладу проведено з пропуском шестимісячного строку.
Повідомляє, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі були складені о 3 год. 30 хв та 3 год 32 хв., до того як ОСОБА_2 виконувала функції водія о 3 год 33 хв.
Наголошує, що відеозапис є фрагментарним та має значні проміжки в часі, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія. 
Зазначає, що рапорт працівника поліції не місить резолюції керівника та містить недостовірну інформацію, суперечить матеріалам справи, є документом внутрішнього документообігу.
Також зазначає, що до матеріалів справи не долучено акту огляду та затримання транспортного засобу.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз представлених матеріалів свідчить про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521184 від 23 листопада 2025 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , 23 листопада 2025 року, о 03 год. 33 хв., у м. Трускавець по вул. Івана Мазепи, керувала автомобілем марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager 6820», результат – 1,67 проміле;
- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 23 листопада 2025 року (а.с. 5) з якої вбачається, що огляд на стан сп`яніння було проведено 23 листопада 2025 року о 3 год. 35 хв., результат 1,67 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат 1,67 проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`янінням (різки запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці) у зв`язку з чим їй запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;
- рапортом працівника поліції (а.с. 8) відповідно до якого працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в комендантську годину, під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат 1,67 проміле; 
- відеозаписом, долученим до матеріалів судової справи та дослідженим судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , опитування водія під час якого їй повідомлено про відеофіксацію, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, у зв`язку з чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, надано герметично запаковану трубочку, 1,67 проміле, з результатом вона не погодилася, у зв`язку з чим їй запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Після чого вона намагалася домовитися з працівниками поліції, зазначила, що вживала вино, відмовилася від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим їй роз`яснено права та обов`язки, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, відсторонено від керування транспортним засобом.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом «Ford SE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а виконувала функції водія автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки допущена описка працівниками поліції в п. 7 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521184 від 23 листопада 2025 року (а.с. 3), а саме невірно зазначено модель транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_3 , не впливає на кваліфікацію її дій.
Описка - це зроблена механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово - вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів.
Аргументи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який описано вище за текстом.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з актом огляду та направленням для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, роздруківкою приладу «Драгер», апеляційний суд розцінює кретично, оскільки вона відмовилася від підпису в даних документах, про що зроблено відповідні відмітки працівниками поліції.
Твердження апелянта, що працівники поліції не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, прав та обов`язків ОСОБА_1 , не вручили другої копії протоколу, не ознайомили її з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку приладу «Драгер», апеляційний суд відхиляє.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Пунктом 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 3 розділу I Інструкції, встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 5 розділу II Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення у працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735..
Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, патрульні роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, після того, як вона висловила незгоду з результатом приладу «Драгер» запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого вона відмовилася. Окрім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не просила ознайомити її з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм, з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521184 від 23 листопада 2025 року (а.с. 3), а саме опитування водія та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та направлення на проходження медичного огляду були складені о 03 год. 30 хв. та 03 год. 32 хв., тобто до моменту виконання ОСОБА_2 функцій водія о 03 год. 33 хв., є необґрунтованим, оскільки незначні розбіжності у зазначенні часу не свідчать про порушення процедури, не спростовують факту керування транспортним засобом та не є підставою для визнання доказів недопустимими, оскільки такі обставини підлягають оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі.
Апеляційний суд зазначає, що різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду у роздруківці газоаналізатору «Drager Alcotest» та фактичною температурою повітря 23 листопада 2025 року, не свідчить про несправність газоаналізатора «Drager», оскільки вказаний прилад до проведення огляду перебував в транспортному засобі працівників поліції, температура повітря всередині якого могла відрізнятися від температури повітря ззовні.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
Відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року, із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом в 1 рік.
Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 додано роздруківку тестування на алкоголь, проведеного газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 6820», який пройшов останнє калібрування 5 січня 2025 року, що свідчить про правомірність його використання під час огляду ОСОБА_1 23 листопада 2025 року, у зв`язку з цим апеляційний суд відхиляє аргументи апелянта, що калібрування приладу проведено з порушенням строку.
Доводи апелянта, що в роздруківці приладу «Drager Alcotest 6820» відсутній підпис ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вона відмовилася від підпису, про що зроблено відповідна відмітка.
Що стосується анкетних даних працівника поліції, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що такі вказані в п. 3 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521184 від 23 листопада 2025 року (а.с. 3) та інших документа, долучених до протоколу.
Неспроможними і такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки з матеріалів справи, у тому числі відеозапису з місця події, не вбачається, що працівники поліції здійснювали тимчасове затримання належного ОСОБА_1 транспортного засобу, що свідчить про відсутність підстав для складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Твердження апелянта, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, оскільки не містить резолюції керівника, апеляційний суд розцінює критично, так як дана обставина не впливає на допустимість чи достовірність наведених у ньому відомостей та не впливає на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Романського С.І., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 19 червня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Романського Сергія Івановича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.