Справа № 569/3725/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

11 вересня 2026 року      м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П., 
учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості по сплаті витрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у сумі 5 980,35 дол. США та 36 277, 78 грн (три відсотки річних - 5 980,35 дол. США та 9 874,36 грн, інфляційні втрати - 26 403,42 грн) та судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 44 849,00 доларів США. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року у справі № 569/1474/14-ц з нього стягнуто заборгованість у розмірі 76 796,46 доларів США та 131 754,46 грн, а також судові витрати. Зазначене рішення відповідачем не виконано, а виконавче провадження, відкрите на його виконання, завершено поверненням виконавчого документа стягувачу. У подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» на підставі договору про відступлення права вимоги від 30 квітня 2020 року, а ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2020 року позивача замінено як стягувача у виконавчому провадженні. Посилаючись на те, що грошове зобов`язання, встановлене судовим рішенням, залишається невиконаним, позивач вважає, що має право на нарахування передбачених частиною другою статті 625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних втрат. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача 5 980,35 доларів США та 9 874,36 грн трьох відсотків річних, а також 26 403,42 грн інфляційних втрат, що загалом становить 5 980,35 доларів США та 36 277,78 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, зокрема 4 418,79 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких просить визначити з урахуванням поданих доказів.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 лютого 2026 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2026 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 36-37)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 48-49)
Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 42-43) У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації.
Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надав.
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, докази.
Суд встановив, що 30 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3009/08-231ЖК, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 44 849,00 доларів США зі строком повернення до 29 вересня 2028 року. (а.с. 8-4)
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 30 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Банацькою Л.І. та зареєстрований у реєстрі за № 1990. Предметом іпотеки є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається, зокрема, з житлового будинку загальною площею 66,5 кв. м та металевої сітчастої огорожі. (а.с. 5-12)
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року у цивільній справі № 569/1474/14-ц позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3009/08-231ЖК від 30 вересня 2008 року задоволено. З відповідача на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 796,46 доларів США та 131 754,46 грн, а також 3 654,00 грн судових витрат. (а.с. 13-15)
На виконання зазначеного рішення 19 травня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист № 569/1474/14-ц.
З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2014 року Рівненським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області відкрито виконавче провадження № 44037141 з примусового виконання вказаного виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у визначеному судовим рішенням розмірі. (а.с. 24)
Разом із тим 30 вересня 2015 року у виконавчому провадженні № 44037141 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N217215_ПВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. за реєстровим № 2891, відповідно до якого до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» перейшли права вимоги за кредитним договором № 3009/08-231ЖК від 30 вересня 2008 року, а також права іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором. (а.с. 17-19)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2020 року у справі № 569/1474/14-ц замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Таким чином, судом встановлено, що позивач є правонаступником первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 3009/08-231ЖК від 30 вересня 2008 року, а також стягувачем за судовим рішенням від 14 квітня 2014 року у справі № 569/1474/14-ц.
Водночас доказів повного виконання відповідачем рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року матеріали справи не містять. Згідно з наданою позивачем інформацією, станом на момент звернення до суду з цим позовом заборгованість, визначена зазначеним судовим рішенням, залишається непогашеною.
Предметом спору у цій справі є вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, визначеного рішенням суду.
Згідно з розрахунком позивача, за період невиконання відповідачем грошового зобов`язання ним нараховано три відсотки річних у розмірі 5 980,35 доларів США та 9 874,36 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 26 403,42 грн, у зв`язку з чим загальний розмір заявлених до стягнення сум становить 5 980,35 доларів США та 36 277,78 грн.
Наведені обставини підтверджуються копією кредитного договору № 3009/08-231ЖК від 30 вересня 2008 року, договором іпотеки від 30 вересня 2008 року, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року у справі № 569/1474/14-ц, виконавчим листом, матеріалами виконавчого провадження, договором про відступлення прав вимоги № GL3N217215_ПВ від 30 квітня 2020 року, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2020 року про заміну стягувача, а також розрахунком заявлених до стягнення сум.
Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору, було встановлене та підтверджене судовим рішенням, однак відповідачем у повному обсязі не виконане, у зв`язку з чим позивач заявив вимоги про застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.
ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що передбачено пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України.
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статі 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.
За ст. 514, 516 ЦК новий кредитор набуває права вимоги в тому обсязі й на тих умовах, що існували на момент переходу права включно з уже нарахованими 3%, інфляційними та правом нараховувати їх надалі.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства, що виникають з кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року у справі № 569/1474/14-ц з відповідача на користь первісного кредитора було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 796,46 доларів США та 131 754,46 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили, проте до теперішнього часу боржником у повному обсязі не виконане.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем. Також суд враховує, що позовна давність застосовується судом за заявою відповідача (ч. 3 ст. 267 ЦК).
Відповідно до розрахунку позивача, за період невиконання грошового зобов`язання ним нараховано три відсотки річних у розмірі 5 980,35 доларів США та 9 874,36 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 26 403,42 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд вважає його арифметично правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства і умовам спірних правовідносин. 
Оскільки матеріалами справи підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання, встановленого судовим рішенням, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 4 418 грн. 79 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» заборгованість по сплаті трьох відсотків річних у сумі 5 980 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) доларів США 35 центів та 9 874 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 36 копійок, а також інфляційні втрати у розмірі 26 403 (двадцять шість тисяч чотириста три) гривні 42 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4 418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 79 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігора Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112, ЄДРПОУ 43490372;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 07.04.2005.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 вересня 2026 року.

Суддя   Ольга БАЛАЦЬКА