ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 300/3151/26 пров. № А/857/32908/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Глазька С. М.,
суддів Димарчук Т.М., Шавеля Р.М,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2026 року з питань роз`яснення судового рішення (головуючий суддя Гомельчук С.В., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/3151/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної Комісії адвокатури Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2026 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невиконанням вимоги пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: не надано обґрунтованого розрахунку розміру моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача у сумі 35 000 євро та надано позивачу десятиденний строк для усунення вказаних недоліків. 
На виконання вказаної ухвали позивач подав до суду заяву від 25.05.2026 в якій просив роз`яснити йому ухвалу про залишення позову без руху, зокрема, чи врахував суд зазначений позивачем розрахунок безпосередньо у тексті позову на сторінці 5, а також просив роз`яснити посилання суду на судову практику Верховного Суду. Крім того, у цій заяві та заяві від 28.05.2026 року позивач додатково навів аргументи на підтвердження обґрунтованості суми моральної шкоди, зазначивши, що через окупацію він втратив житло і робоче місце адвоката, важко захворів, а відповідач своїми рішеннями/діями позбавив позивача права на роботу та можливості реалізації кваліфікації.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.05.2026 У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 20.05.2026 у справі № 300/3151/26 відмовлено.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що ухвала про залишення позовної заяви без руху є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає двозначного тлумачення, а питання позивача фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями суду та оцінкою матеріалів позову на стадії відкриття провадження, що не може бути усунуто шляхом роз`яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС України.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Зокрема в апеляційній скарзі покликається на норми ст. 254 КАС України, що регулюють спірні правовідносини, зазначає, що суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи положення ст.312 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснити розгляд справи без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Відповідно до статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону видно, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Аналізуючи текст ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2026 року про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів зазначає, що вона викладена чіткою, зрозумілою юридичною мовою. Суд першої інстанції прямо й однозначно вказав на конкретний недолік позову - відсутність обґрунтованого розрахунку моральної шкоди, та визначив спосіб його усунення. 
Текст ухвали не містить суперечливих положень, двозначних формулювань або текстових дефектів, які б вимагали додаткового роз`яснення в розумінні статті 254 КАС України.
Запитання, поставлені позивачем у заяві від 25.05.2026 року (зокрема, щодо оцінки судом розрахунку на сторінці 5 позову та релевантності практики Верховного Суду), фактично спрямовані на перевірку правильності та законності висновків суду першої інстанції, а також на спонукання суду до передчасного аналізу доказів та аргументів позову. 
Процесуальний інститут роз`яснення судового рішення не може використовуватись як інструмент висловлення незгоди з судовим рішенням, оцінки його законності чи ревізії висновків судді. Належним способом реалізації незгоди з ухвалою про залишення позову без руху (в розрізі її наслідків) є апеляційне оскарження підсумкового рішення (ухвали про повернення позову), а не ініціювання процедури роз`яснення.
Окремо колегія суддів наголошує, що ухвала про залишення позовної заяви без руху є судовим рішенням суто процесуального характеру, яке встановлює строк для усунення недоліків і не є остаточним рішенням по суті спору, яке б набрало законної сили та підлягало примусовому виконанню в розумінні критеріїв статті 254 КАС України.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суд від 29 травня 2026 року з питань роз`яснення судового рішення у справі № 300/3151/26 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя | | С. М. Глазько
судді | | Т. М. Димарчук
| | Р. М. Шавель