Справа № 397/993/26 
н/п : 2/397/908/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

15.09.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді - Гайдар Н.І.
з участю секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача Сиплива Т.А. звернулася до суду з позовом з якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитим договором № 11.01.2025-100000982 від 11.01.2025 у розмірі 8670 гривень та судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 11.01.2025 уклали Кредитний договір (оферти) № 11.01.2025-100000982. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі – 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.01.2025, на строк, вказаний в заявці. Дата надання/видачі кредиту — 11.01.2025; сума кредиту: 3000 грн. 00 коп. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту — 30.05.2025.Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. 
Відповідно до умов договору процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 150 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Неустойка: 45 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитний договір було укладено в електронній формі. Позичальник підписав документи, що складають кредитний договір, за допомогою одноразового ідентифікатора, направленого у SMS-повідомленні на номер мобільного телефону , зазначений ним як фінансовий. Під час укладення договору відповідач також пройшов ідентифікацію з використанням Системи BankID Національного банку України.
Позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору та квитанції про перерахування коштів, кредитні кошти у розмірі 3000 грн. були перераховані відповідачу, чим ТОВ «Споживчий центр» належним чином та у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором.
Разом з тим відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених договором, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 8670 грн., що складається з: тіла кредиту - 3000 грн., процентів - 3570 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 150 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 450 грн. та неустойки - 1500 грн. 
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 120.18 грн.
Ухвалою суду від 25.06.2026 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено її до розгляду з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку, визначеному ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення статей 223, 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 11.01.2025 уклали Кредитний договір (оферти) № 11.01.2025-100000982. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі – 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.01.2025, на строк, вказаний в заявці. Дата надання/видачі кредиту — 11.01.2025; сума кредиту: 3000 грн. 00 коп. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту — 30.05.2025.Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. 
Відповідно до умов договору процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 150 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Неустойка: 45 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором).
Відповідно до пункту 4.1 договору кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4790-72XX-XXXX-0948. 
Пунктом 6.1 договору визначено, що використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця.
Зазначений кредитний договір укладено в електронній формі. ОСОБА_1 під час його укладення пройшла ідентифікацію з використанням Системи BankID Національного банку України, за результатами якої було забезпечено однозначне встановлення особи позичальника.
Документи, що складають кредитний договір, були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано у SMS-повідомленні на номер мобільного телефону, зазначений ним як фінансовий. Відповідно до умов договору він набрав чинності з дати отримання кредитодавцем в інформаційній системі від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепту), підписаної таким одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку на отримання кредиту, чим підтвердила укладення кредитного договору та погодилася з його умовами.
З довідки про перерахування коштів від 15.06.2026 року вбачається, що кредитодавцем на рахунок позичальника- карту № НОМЕР_1 , було перераховано кредитні кошти у розмірі 300 грн. Отже, ОСОБА_1 отримала зазначені кредитні кошти у повному обсязі.
Таким чином, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та передбачені договором платежі у встановлені строки не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 8670 грн., що складається з: тіла кредиту - 3000 грн., процентів - 3570 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 150 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 450 грн. та неустойки - 1500 грн. 
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, дослідивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3570 грн та комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 150 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом було встановлено, що відповідно до умов кредитного договору комісія за надання кредиту становить 5 % від суми кредиту, що становить 150 грн, а відсотки за користування кредитом нараховані позивачем у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Щодо вимоги позивача про стягнення додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 450 грн. за кредитним договором, суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).
Верховний суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 176/585/17 зазначив, що виходячи зі змісту вищевказаних вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості за кредитом не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості за кредитом, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Таким чином, сплата позичальником на користь банку комісії у вигляді щомісячної винагороди є нікчемною, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка була чинною на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.
Тому банк не може стягнути з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). 
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 450 грн. за кредитним договором задоволенню не підлягає.
Щодо вимог позивача про стягнення неустойки у розмірі 1500 грн., суд зазначає таке.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені), нарахованої за прострочення виконання грошових зобов`язань у період дії воєнного стану.
Оскільки позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1500 грн, нараховану за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 6720 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 3570 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом та 150 грн. комісія, пов`язана з наданням кредиту. У задоволенні інших вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у розмірі 6720 грн, що становить 77,50 % від загального розміру заявлених позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2063 грн 36 коп. 
Разом з тим, витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у розмірі 120,18 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки такі не є судовими витратами у розумінні ст.133 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,   У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 11.01.2025-100000982 від 11.01.2025 у розмірі 6720 гривень 00 копійок, яка складається з тіла кредиту - 3000 грн, процентів - 3570 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 150 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»судовий збір в розмірі 2063 гривень 36 копійок.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, буд. № 133А, код ЄДРПОУ — 37356833)
Представник позивача: Сиплива Тетяна Анатоліївна (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-а)
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП — НОМЕР_3 )

Суддя: Н.І. Гайдар