465/7681/25
2/465/208/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

06.08.2026 року м.Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді – Рудакова Д.І.,
з участю секретаря судового засідання – Пони Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до  відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість у розмірі 55260,00 гривень та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 , за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», було укладено Договір про надання кредиту №4290006, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача №PS4290006.
Відповідно до умов договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 8000 гривень перерахувавши кошти на картковий рахунок, котрий надано ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 
Відповідач порушив умови договору позики та не виконав покладені на нього зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 30.06.2025 сума заборгованості відповідача за договором про надання кредиту №4290006 від 14.12.2020 становить 55260,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума кредиту; 47260,00 грн. - нараховані проценти за користування кредитом.
Ухвалою судді від 09.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Обґрунтовує таке тим, що відповідач вважає, що Договором не передбачено нарахування Процентів в розмірі 3% в день, по відношенню до частини Суми кредиту у розмірі 7 999,00 грн. Позивач не має права нараховувати проценти в розмірі 3% в день, після 14.12.2020 року на частину Суми кредиту у розмірі 7 999,00 грн. Згідно п. 3.1. Договору сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 14.12.2020 року до кінцевої дати виконання договору 12.07.2021 року (включно). Вказує, що договором не погоджено нарахування інших розмірів відсотків, за будь-які інші періоди користування кредитом. Процентна ставка в розмірі 3% річних передбачена лише до частини суми кредиту в розмірі 1 грн. на період з 14.01.2021 року до 12.07.2021 року. Застосування процентної ставки в розмірі 3% річних, до Основної суми кредиту в розмірі 7 999,00 грн. не передбачено Договором. Враховуючи викладене, на думку представника позивача, правильний розрахунок процентів за Договором є наступним: за Базовий період з 14.12.2020 року до 13.01.2021 року (всього 30 днів) Основна сума кредиту - 7 999,00 грн. Проценти: Розрахунок Процентів здійснюється за формулою: Проценти = С x РП x Д : 100, де С — Основна суму кредиту за період, РП - розмір процентів, зазначений в Договорі (1,7 % в день), Д - Кількість днів прострочення (30 днів). 7 999,00 x 1.70 x 30 : 100 = 4 079,49 грн. Всього Процентів за Базовий період: = 4 079,49 грн. Всього загальна заборгованість за Базовий період: 7 999,00 (Основна сума кредиту) + 4 079,49 (Проценти) = 12 078,49 грн. За Спеціальний період період з 14.01.2021 року до 12.07.2021 року (всього 30 днів) Основна сума кредиту - 1,00 грн. Проценти: Розрахунок Процентів здійснюється за формулою: Проценти = С x РП x Д : 100, де С — Основна суму кредиту за період (1,00 грн.), РП - розмір процентів, зазначений в Договорі (3 % в день), Д - Кількість днів прострочення (180 днів). 1,00 x 3 x 180 : 100=5,40 Всього Процентів за Спеціальний період: = 4 079,49 грн. Всього загальна заборгованість за Спеціальний період 1,00 (Основна сума кердиту) + 5,40 (Проценти) = 6,40 грн. Відповідно, загальна заборгованість розрахована з використанням процентних ставок за Загальними умовами кредитування (пункт 1.7.3. Договору), становить: 12 084,89 грн. = 12 078,49 грн. +6,40 грн., що відповідає Орієнтовній вартості кредиту визначеній в абзаці 4 пункту 1.7.3 Договору (12 085,40 грн»). Зазначає, що будучи професійним учасником ринку фінансових послуг та усвідомлюючи всі ризики позивач допускав та свідомо сприяв зазначенню у кредитному договорі, додатку до нього та паспорті споживчого кредитування умов, які суперечать одні одним: - Зазначивши розмір процентної ставки 1,7% та 3% на день - Зазначивши, розмір процентів, який має бути сплачений позичальником за період користування коштами 4080,00 грн та 4085,40 грн. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, за вказаних вище розбіжностей не може усвідомлювати можливість нарахування відсотків за ставкою 1,7% та 3% на день, в розмірі, який перевищує 4085,40 грн.. Така поведінка кредитора як сторони правочину, яка формувала зазначені вище документи, не може розглядатись як добросовісна та розумна, а її негативні наслідки не можуть покладатися на іншу сторону, яка є слабшою у цих правовідносинах. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував будь-які проценти за кредитним договором. На підставі викладеного, вимога позивача про стягнення процентів за Загальними умовами кредитування, як зазначає представник позивача, не може перевищувати 4 085,40 грн., які зазначені у паспорті споживчого кредиту, та кредитному договорі як проценти, які могли бути нараховані за період користування кредитом. Окрім цього, відповідач заперечує проти розміру очікуваних судових витрат у справі про які заявив Позивач, оскільки вони є необґрунтованими та не співмірними з обсягом наданих послуг.
В подальшому, від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задоволити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив про те, що в разі його неявки просить розгляд справи здійснювати без його участі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що 14.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 за допомогою веб сайту https://alexcredit.ua який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», було укладено Договір про надання кредиту №4290006, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Відповідача №PS4290006.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами.
Факт укладення кредитного договору не заперечується і стороною відповідача.
Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з п.1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається у національній грошовій валюті України - гривні.
Згідно п.1.3 Договору сума кредиту складає 8000,00 грн.
За змістом п.1.7.3. Договору ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування при укладенні договору: у базовий період протягом 30 календарних днів з 14.12.2020 року до 13.01.2021 року (включно) у розмірі 1,70 % за один день користування кредитом; у спеціальний період з 14.01.2021 року до 12.07.2021 у розмірі 3% за один день користування кредитом протягом 180 календарних днів.
Відповідно п.1.4 Договору, кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього Договору, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на Картковий рахунок Позичальника.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем за договором про споживчий кредит №4290006 від 14.12.2020, позивачем надана довідка ТОВ «ФК «Елаєнс» від 01.11.2024 про перерахування коштів відповідачу на суму 8000,00 грн., картка №5375414107164724.
Відтак, позивачем доведено факт перерахування відповідачу ОСОБА_1 14.12.2020 грошових коштів у розмірі 8000,00 грн. на банківську картку, яка належить останньому.
Факт отримання грошових коштів у розмірі 8000,00 грн. не заперечується також і стороною відповідача.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із наданих позивачем доказів судом встановлено, що між кредитором та відповідачем у електронній формі укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн.
Сторонами у належній формі погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом.
Проте, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані в передбачені договором строки, що призвело до виникнення заборгованості.
З долученого позивачем розрахунком заборгованості ОСОБА_1 сплачено 25.02.2021 20,00 грн. в рахунок погашення відсотків.
Згідно із розрахунком заборгованості за Договором про надання кредиту №4290006 від 14.12.2020 станом на 30.06.2025 у загальному розмірі становить 55260,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума кредиту; 47260,00 грн. - нараховані проценти за користування кредитом.
Суд погоджується в повній мірі з наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки такий відповідає умовам укладеного між позивачем та відповідачем договору.
Відтак, суд не бере до уваги заперечення сторони відповідача з приводу неправильності нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, оскільки таке спростовується положеннями договору, підписаного відповідачем.
Крім того, положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010).
Умови укладеного між сторонами договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами визначено за спільною згодою сторін, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Відсотки, визначені у договорі, жодним чином не суперечать вимогам законодавства.
Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими чи надмірними, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.
Суд також зауважує, що паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами, останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги.
В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами договору та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого між сторонами укладено кредитний договір, в якому відображені умови надання кредиту та ОСОБА_1 з відповідним договором погодився, про що свідчить підпис останнього у формі одноразового ідентифікатора.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує обов`язки за кредитним договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором, в сумі 55260,00 грн. задовольнивши позов в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за кредитним договором №4290006 від 14.12.2020 року в розмірі 55260 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», адреса: 02094, м.Київ, пр.Леоніда Каденюка, 23, код ЄДРПОУ 41346335.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя           Рудаков Д.І.