ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/310/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 р. (суддя Врона О.В) в адміністративній справі №160/310/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати нарахованої йому пенсії з 01 січня 2026 р. у меншому розмірі ніж зобов`язано рішенням суду у справі №160/7479/25 із обмеженням максимального розміру та застосуванням обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Кабінетом Міністрів України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплати йому з 01 січня 2026 р. нараховану пенсію відповідно рішення суду у справі №160/7479/25 з усіма сумами індексації, без будь - якого обмеження максимального розміру та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Кабінетом Міністрів України та з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір якої протиправно обмежується максимальним та застосовуються понижуючі коефіцієнти, передбачені постановою Кабінету Міністрів України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково
Судом:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2026 р. із обмеженням максимального розміру та із застосуванням обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Кабінетом Міністрів України;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплати з 01 січня 2026 р. ОСОБА_1 пенсію, без обмеження максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Кабінетом Міністрів України із усіма сумами індексації та з урахуванням виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано про правомірне застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30 грудня 2025 р. до пенсії позивача, розмір якої перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 86% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025р. у справі №160/7479/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 з 01 лютого 2023 р. на підставі довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області про суму грошового забезпечення від 03 грудня 2024 р. № 55/11/202-812 у розмірі 86% суми грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, а з 01 січня 2025 р. без обмеження на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 р. № 1 із урахуванням фактично виплачених сум.
Починаючи з 01 січня 2026 р. позивачу нарахована пенсія у розмірі 35 382,16 грн. та визначена до сплати сума із обмеженням максимальним розміром та пониженим коефіцієнтом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України. 
Вважаючи протиправним виплату пенсії із обмеженням її максимальним розміром та із застосуванням понижуючих коефіцієнтів, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом.
Задовольняючи частково позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що при виплаті позивачу пенсії, необхідно застосовувати положення спеціального Закону №2262-XII, із урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016р. №7-рп/2016, а саме - без обмеження розміру максимальним. Також, судом вказано, що Законом № 2262-XII і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення обмежуючих коефіцієнтів.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 р. визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 р. №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У пункті 2 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що приписи статті 2 Закону №3668-VI втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення, тобто з 12 квітня 2023 р.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» Кабінетом Міністрів України ухвалена 30 грудня 2025 р. постанова №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2025 р. у справі № 120/1081/25 вказав, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін, зокрема, до Закону № 2262-ХІІ, а інші нормативно-правові акти застосовуються лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів. Конституція України не надає Закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів. 
Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку, розмір пенсії позивача станом на 01 січня 2026 р. складає 35 382,16 грн., із урахуванням максимального розміру - 33 882,16 грн., із урахуванням понижуючого коефіцієнту - 29 367,65 грн. (а.с. 8).
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправного обмеження відповідачем розміру пенсії позивача максимальним та застосування до пенсії понижуючого коефіцієнту відповідно до постанови Кабінету Міністрів України. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026р. в адміністративній справі №160/310/26 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник