Постанова
Іменем України

06 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 161/20646/21
провадження № 61-4351св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.
розглянув на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання зарахувати на квартирний облік як військовослужбовця військової частини
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року, постановлене суддею Черняком В. В., та постанову Волинського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, ухвалену колегією суддів у складі Федонюк С. Ю., Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини (далі - в/ч) НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , у якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: 
- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 змінити дату зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік як військовослужбовця цієї частини, який потребує поліпшення житлових умов шляхом надання службового житлового приміщення, у черзі з 10 січня 2007 року, а не з 14 вересня 2020 року;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 зарахувати на квартирний облік військовослужбовця цієї військової частини його та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службового житла, у черзі з 10 січня 2007 року.
2. Позов мотивував тим, що на день пред`явлення позову він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , військове звання - старший лейтенант, має статус учасника бойових дій. Вислуга років на 01 березня 2021 року становить: календарна - 25 років 10 місяців, пільгова - 3 роки 2 місяці, загальна - 29 років 1 місць 1 день. Також на його утриманні перебуває сім`я у складі дружини та двох дітей.
Зазначив, що 05 січня 2007 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про зарахування його на облік для отримання службового житла і житлова комісія військкомату з 10 січня 2007 року внесла його до журналу обліку військовослужбовців, що потребують надання службового житла. З 27 липня 2012 року він продовжив проходження служби у в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 та вважав, що перебуває у черзі військовослужбовців.
Послався на те, що 14 вересня 2020 року він звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 про отримання службового житла. Протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 його з 14 вересня 2020 року внесли до списків військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службових житлових приміщень. Водночас житлова комісія не взяла до уваги перебування його у черзі військовослужбовців, що потребують надання службового житла за попереднім місцем служби, з 10 січня 2007 року.
Зауважив, що 30 жовтня 2020 року він звернувся до командира в/ч НОМЕР_2 з рапортом про постановлення його на квартирний облік з 10 січня 2007 року за попереднім місцем проходження служби (в межах одного населеного пункту), однак отримав відмову у зв`язку з ненаданням до житлової комісії оригіналів документів, які підтверджують факт внесення у списки військовослужбовців, які потребують службового житла за попереднім місцем служби. У зв`язку з переведенням до нового місця служби протоколом від 15 лютого 2021 року № 46 його виключили зі списків в/ч НОМЕР_2 .
Зазначив, що 15 березня 2021 року він звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з рапортом про постановлення його на квартирний облік з 10 січня 2007 року. Проте наказом від 21 квітня 2021 року № 54 командир цієї в/ч затвердив рішення житлової комісії про зарахування його на квартирний облік, а саме: з 30 листопада 2006 року - на облік військовослужбовців, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; з 14 вересня 2020 року - на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями; з 20 квітня 2021 року - включений до списків військовослужбовців, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень як учасники бойових дій.
Звернув увагу на те, що 15 квітня 2021 року він повторно звернувся до командира в/ч НОМЕР_2 , який йому повідомив, що для вирішення питань стосовно його квартирного обліку необхідно звернутися до житлової комісії за місцем проходженням служби.
Підсумував, що такі дії відповідачів порушують його право на отримання службового житла.
Позиція інших учасників справи
3. У відзиві на позовну заяву Житлова комісія в/ч НОМЕР_1 зауважила, що вона є неналежним відповідачем у справі, позаяк предмет спору стосується адміністративно-господарських справ в/ч, інтереси якої вона не уповноважена представляти.
Просила визнати її неналежним відповідачем і відмовити у заявлених до неї вимогах.
Також наголосила, що вона відповідно до вимог чинного законодавства розглянула рапорт позивача на основі документів, наданих з останнього місця проходження військової служби, і ухвалила законне рішення.
4. В/ч НОМЕР_2 у відзиві на позов також зазначила про безпідставність вимог позивача, пославшись на те, що останній, всупереч положенням Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380), не надав житловій комісії цієї в/ч витягу з наказу командира за попереднім місцем проходженням військової служби ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо постановки на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями.
Відтак виснувала про відсутність підстав для зміни дати внесення у списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями.
Просила відмовити у позові.
5. Заперечуючи проти позову в/ч НОМЕР_1 у відзиві зазначила, що її житлова комісія прийняла рішення про прийняття на квартирну чергу виходячи з рапорту про прийняття військовослужбовця ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 та наданих ним документів після переведення з в/ч НОМЕР_2 , а також копій документів, рапортів, наказів тощо, що перебували в обліковій справі ОСОБА_1 після переведення з в/ч НОМЕР_2 .
Зауважила, що позиція позивача щодо перебування на квартирній черзі (загальній) з 2006 року, а на черзі з отримання службового житла з 10 січня 2007 року не підтверджена документально (при проходженні служби у в/ч НОМЕР_2 його зареєстровано з 14 вересня 2020 року).
Тому просила відмовити у позові.
Зміст судових рішень, ухвалених до направлення справи на новий розгляд 
6. Ухвалою від 20 грудня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області відмовив у задоволенні клопотання в/ч НОМЕР_2 про закриття провадження у справі.
7. Суд зазначив, що спір військовослужбовця з військовою частиною є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду, проте позивачу вже було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за аналогічним позовом, що виключає повторне звернення тієї самої особи в порядку адміністративного судочинства. Ба більше позивач виконав роз`яснення ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 140/12408/21, що набрала законної сили, щодо необхідності звернення з такими вимогами в порядку цивільного судочинства.
8. Рішенням від 23 лютого 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області відмовив у позові.
9. Рішення мотивував тим, що згідно з абзацом шостим пункту 6 розділу IV Інструкції № 380 військовослужбовці, що прибули до нового місця служби в межах одного населеного пункту, які перебували на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), зараховуються наказом командира військової частини на відповідний облік на підставі витягу з наказу командира військової частини за попереднім місцем проходження військової служби.
Зауважив, що разом з рапортом від 14 вересня 2020 року на отримання службового житла та з повторним рапортом від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не надав житловій комісії в/ч НОМЕР_2 витягу з наказу командира в/ч за попереднім місцем проходженням військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями.
Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд виснував, що позивач не дотримався вимог чинного законодавства щодо постановлення його на квартирний облік, тому його позов не підлягає задоволенню.
Відмовляючи у позові до житлової комісії в/ч  НОМЕР_1 , суд зазначив, що ця комісія не має статусу юридичної особи, тобто є неналежним відповідачем.
10. Постановою від 25 травня 2023 року Волинський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 лишив без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду від 23 лютого 2023 року - без змін.
11. Апеляційний суд керувався тим, що ОСОБА_1 проходив службу у НОМЕР_3 ТЦК ВСК, ця військова частина є попереднім місцем служби відносно до військової частини НОМЕР_2 . На службу до в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 переведений з 27 липня 2012 року. 
Послався на те, що ОСОБА_1 не звертався з рапортом до житлової комісії за місцем проходження служби у НОМЕР_3 ТЦК ВСК про включення у списки на отримання службового житла, протоколів засідання житлової комісії щодо включення ОСОБА_1 до списків отримання службового житла у матеріалах облікової справи немає.
Зазначив, що з досліджених рапортів та протоколів житлових комісій, наявних в обліковій справі, вбачається, що ОСОБА_1 до 14 вересня 2020 року не подавав рапортів про надання йому службового житла. На час проходження військової служби у НОМЕР_3 ТЦК ВСК, а також після переведення на службу у в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_1 14 вересня 2020 року вперше звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 про надання службового житла. На цю дату була чинною Інструкція № 380, за якою якщо військовослужбовець перебував на обліку для отримання службового житла за попереднім місцем служби, то час перебування на такому обліку зараховуються при переміщенні до нового місця служби. Проте, у обліковій справі немає оригіналів або засвідчених примірників заяви ОСОБА_1 від 05 січня 2007 року на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 про зарахування на облік для одержання службового житла, а також витягу з протоколу № 1 від 10 січня 2007 року засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 січня 2007 року про «…постановку в чергу на отримання службового житла у ІНФОРМАЦІЯ_3 » (на які послався позивач). Крім цього, немає наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_3 про затвердження рішення житлової комісії.
Урахувавши, що військовослужбовець ОСОБА_1 , який прибув з попереднього місця служби - НОМЕР_3 ТЦ ВСК до нового місця служби у в/ч НОМЕР_2 в межах одного населеного пункту, за попереднім місцем служби не звертався з рапортом про отримання службового житла та не перебував на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), не подав витягу з наказу командира в/ч за попереднім місцем проходження військової служби (з НОМЕР_3 ТЦ ВСК) про перебування на такому обліку, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 .
Безпідставною вважав також вимоги ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про зарахування на облік на отримання службового житла з 10 січня 2007 року, оскільки наказом командира в/ч НОМЕР_1 відповідно до вимог пункту 6 розділу ІV «Надання службових житлових приміщень» Інструкції № 380 він зарахований на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житлом з урахуванням часу перебування на обліку за попереднім місцем служби у в/ч НОМЕР_2 - з 14 вересня 2020 року.
12. Постановою від 13 лютого 2025 року Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Скасував рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.
Справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_1 передач на новий розгляд до суду першої інстанції.
Закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 .
13. Верховний Суд наголосив, що суди попередніх інстанцій не врахували, що:
- нормативні акти з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, передбачали збереження часу перебування на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, незалежно від виду обліку, відповідно, зарахування його на такий облік при переміщенні до нового місця служби; зазначені нормативні акти не містили таку підставу для відмови у зарахуванні на квартирний облік або припинення перебування на обліку при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби як «ненадання військовослужбовцем оригіналів документів, що підтверджують факт його внесення у списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службових житлових приміщень за попереднім місцем служби»;
- зміна часу прийняття на такий облік є порушенням рівності в черговості забезпечення житлом осіб, які проходять військову службу.
Зауважив, що суди не прийняли як належні докази додані до позовної заяви ОСОБА_1 копії документів на підтвердження взяття його на облік для одержання службового житла при проходженні служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 , водночас не встановили, що позивач був знятий з такого обліку або виключений зі списків осіб, що мають право одержання службових жилих приміщень, з підстав, які не передбачають збереження часу перебування на обліку.
Звернув увагу на те, що у справі є лист житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02 грудня 2020 року, наданий у відповідь на запит в/ч НОМЕР_2 щодо постановки ОСОБА_1 на квартирний облік, за яким було надіслано витяг з протоколу № 1 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 січня 2007 року, журнал реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових житлових приміщень за відповідний період та зазначено, що заява ОСОБА_1 від 05 січня 2007 року в документах житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня. Разом з тим надісланих в/ч НОМЕР_2 документів у справі немає.
З огляду на це виснував, що суди зробили передчасний висновок про відмову у позові ОСОБА_1 .
Також зазначив, що апеляційний суд не врахував, що при переведенні до нового місця служби військовослужбовець виключається з квартирного обліку за попереднім місцем служби, тому зобов`язати зарахувати на квартирний облік можливо лише ту військову частину, в якій він служить.
Крім цього, щодо заявлених до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 вимог, зауважив, що структурні підрозділи та окремі органи юридичної особи (філії, представництва, відділи, комісії тощо) не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає структурний підрозділ та окремий орган юридичної особи, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.
Відтак виснував, що оскаржені судові рішення в частині вимог ОСОБА_1 до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 належить скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
14. Суди встановили, що згідно з послужним списком про проходження військової служби ОСОБА_1 є військовослужбовцем з 11 липня 1993 року до цього часу. Вислуга років станом на 01 березня 2021 року становить: календарна - 25 років 10 місяців, пільгова - 3 роки 2 місяці, загальна - 29 років 1 місць 1 день.
15.  ОСОБА_1 додав до позовної заяви копію витягу з протоколу № 1 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 січня 2007 року, з якої вбачається, що заява старшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 про зарахування в чергу на отримання службового житла відповідно до наказу Міністра Оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 задоволена та ОСОБА_1 внесено до журналу обліку військовослужбовців, що потребують надання службового житла.
16. Починаючи з 2005 року ОСОБА_1 проходив військову службу: з 14 липня по 25 жовтня 2005 року в ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з 14 липня 2005 року по 25 жовтня 2007 року - у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; з 25 жовтня 2007 року по 08 вересня 2008 року - в ІНФОРМАЦІЯ_6 ; з 08 вересня 2008 року по 25 липня 2012 року - у НОМЕР_3 ТЦК ВСК; з 27 липня 2012 року по 16 грудня 2020 року - у в/ч НОМЕР_2 ; з 16 грудня 2020 року по цей час у в/ч НОМЕР_1 .
17. З матеріалів облікової справи військовослужбовця ОСОБА_1 вбачається, що    ОСОБА_1 не звертався з рапортом до житлової комісії за місцем проходження служби у НОМЕР_3 ТЦК ВСК про включення у списки на отримання службового житла, протоколів засідання житлової комісії щодо включення ОСОБА_1 до списків отримання службового житла у матеріалах облікової справи немає. 
ОСОБА_1 не подавав рапортів про надання йому службового житла до 14 вересня 2020 року, коли вперше звернувся з відповідним рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 .
18. Протоколом житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 внесений до списків військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службових житлових приміщень з 14 вересня 2020 року, тобто, з дня звернення з відповідним рапортом.
Наказом від 20 жовтня 2020 року т. в. о командира в/ч НОМЕР_4 затвердив рішення житлової комісії цієї в/ч, зазначене у протоколі від 18 вересня 2020 року.
19. 30 жовтня 2020 року позивач звернувся до командира в/ч НОМЕР_2 з рапортом про зміну дати взяття його на облік військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службових житлових приміщень, з 14 вересня 2020 року на 10 січня 2007 року.
До рапорту додав, зокрема, копію витягу з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 10 січня 2007 року № 1.
20. За витягом з протоколу від 27 листопада 2020 року № 43 житлової комісії в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовлено у зміні дати внесення у списки військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , які потребують поліпшення умов шляхом надання службових приміщень, у зв`язку з ненаданням до житлової комісії оригіналів документів, що підтверджують факт його внесення у списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службових житлових приміщень за попереднім місцем служби. 
Це рішення житлової комісії затвердив командир в/ч НОМЕР_2 наказом від 29 грудня 2020 року № 202.
21. Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 15 лютого 2021 року, затвердженим наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 01 березня 2021 № 24, позивач був виключений зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов при в/ч НОМЕР_2 шляхом надання службових житлових приміщень, у зв`язку з переведенням до нового місця служби.
22. З 16 грудня 2020 року позивач почав проходити військову службу у в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
23. 15 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з рапортом про надання йому службового житла.
24. Згідно з витягом з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 20 квітня 2021 року, затвердженим наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 21 квітня 2021 року, військовослужбовець ОСОБА_1 зарахований з 14 вересня 2020 року на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею), тобто, з урахуванням часу перебування на обліку на отримання службового житла за попереднім місцем служби - в/ч НОМЕР_2 
25. 11 травня 2021 року на звернення позивача від 15 квітня 2021 року про повторний розгляд питання щодо постановлення його на квартирний облік для отримання службового житла з 10 січня 2007 року в/ч НОМЕР_2 повідомила, що для вирішення відповідного питання необхідно звернутися до житлової комісії за місцем проходження служби.
26. На вимогу апеляційного суду про витребування письмових документів щодо наявності книжок обліку протоколів засідання житлової комісії щодо включення ОСОБА_1 до списків осіб, які потребують надання службового житла, представником позивача долучено копії відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо відсутності книги обліку через збіг строків її зберігання та копії з протоколу засідання житлової комісії ВОВК від 10 січня 2007 року № 1.
Зміст рішення місцевого суду
27. Рішенням від 23 жовтня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області відмовив у позові.
28. Рішення мотивував тим, що військовослужбовець ОСОБА_1 , який прибув з попереднього місця служби - НОМЕР_3 ТЦ ВСК до нового місця служби у в/ч НОМЕР_2 в межах одного населеного пункту, за попереднім місцем служби не звертався з рапортом про отримання службового житла та не перебував на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), не подав витягу з наказу командира військової частини за попереднім місцем проходження військової служби (з НОМЕР_3 ТЦ ВСК) про перебування на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), не надав суду доказів про те, що він перебував у період служби в НОМЕР_3 ТЦ ВСК на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовою житловою площею, тому підстав для задоволення його позовних вимог до в/ч НОМЕР_2 немає.
Також зазначив про безпідставність вимог ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про зарахування на облік на отримання службового житла з 10 січня 2007 року, оскільки наказом командира в/ч НОМЕР_1 відповідно до вимог пункту 6 розділу ІV «Надання службових житлових приміщень» Інструкції № 380 він зарахований на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житлом з урахуванням часу перебування на обліку за попереднім місцем служби у в/ч НОМЕР_2 - з 14 вересня 2020 року.
Зміст постанови апеляційного суду
29. Постановою від 23 лютого 2026 року Волинський апеляційний суд апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року - без змін.
30. Апеляційний суд виходив з того, позивач, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, не довів позовних вимог до в/ч НОМЕР_4 і в/ч НОМЕР_5 та їх обов`язку щодо підтвердження збереження попереднього часу перебування позивача на квартирному обліку для одержання службового житла за попереднім місцем проходження служби (т. 4 а. с.16).
31. Вважав, що ОСОБА_1 як військовослужбовець, який прибув з попереднього місця служби - НОМЕР_3 ТЦ ВСК до нового місця служби - у в/ч НОМЕР_2 в межах одного населеного пункту, за попереднім місцем служби, звертаючись з рапортом від 14 вересня 2020 року на отримання службового житла, а також з повторним рапортом від 30 жовтня 2020 року, не надав житловій комісії в/ч НОМЕР_2 витягу з наказу командира військової частини за попереднім місцем проходження військової служби щодо постановки на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями.
Відтак виснував, що законних підстав для зміни дати внесення у списки військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями у житлової комісії в/ч НОМЕР_2 не було, тому висновки місцевого суду про відмову в позові є правильними.
Також зауважив, що представник в/ч НОМЕР_1 також надав витяг з акта про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, від 26 лютого 2022 року за № 203 на підтвердження відсутності документів, які були знищені у зв`язку із загрозою нападу на військову частину на початку повномасштабного вторгнення в Україну російської федерації, в яких містилися матеріали щодо службового розслідування відносно законності перебування ОСОБА_1 на обліку потребуючих отримання житла військовослужбовців.
Зазначив, що в судовому засіданні представники відповідачів пояснили, що в/ч за місцем служби ОСОБА_1 виявила факт наявності у його власності частки п`ятикімнатної квартири у місті Луцьку, яку він відчужив у 2021 році, у зв`язку з чим проводилося відповідне службове розслідування з метою встановлення законності постановки його на квартирний облік у 2006 році. Однак, через початок повномасштабного вторгнення на територію України це службове розслідування було зупинене.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
32. 02 квітня 2026 року  ОСОБА_1 , через представника - адвоката Стретович І. С. подав до Верховного Суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
33. Підставою касаційного оскарження зазначив пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме - застосування судами норм права без урахування висновків щодо їх застосування, сформованих у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15, від 07 червня 2018 року № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16, від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19, від 22 травня 2020 року № 569/13485/17, від 18 травня 2022 року у справі № 760/4630/20, від 20 березня 2024 року у справі № 380/916/20.
Відомості про рух справи в суді касаційної інстанції та межі розгляду справи судом
34. Ухвалою від 21 квітня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з місцевого суду.
Зазначив, що наведені у касаційній скарзі  ОСОБА_1 доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження у справі.
35. 01 травня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
36.  ОСОБА_1 наголосив, що він не був виключений зі списку 2007 року військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями. Після зарахування його на квартирний облік з 10 січня 2007 року, всі відомості про перебування на житловому обліку були внесені до особової справи.
Зауважив, що чинне протягом всього часу існування спірних правовідносин законодавче врегулювання гарантувало йому право на зарахування на квартирний облік за новим місцем проходження служби із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Зазначив, що розглядаючи його рапорти про зарахування з 10 січня 2007 року на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями, житлові комісії в/ч НОМЕР_2 та НОМЕР_1 допустили помилку, оскільки правових підстав для зміни строку зарахування на 14 вересня 2020 року в них не було.
Водночас звернув увагу на те, що вимога житлової комісії в/ч НОМЕР_2 надати оригінали документів, які підтверджують факт внесення його (позивача) у списки військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання службового житла, за попереднім місцем служби, була незаконною, не передбаченою жодним нормативним актом, оскільки особова справа та відомості про внесення його до відповідних списків перебували на той час у в/ч НОМЕР_2 .
37. На підтвердження своєї позиції заявник навів правові висновки Верховного Суду, в яких цей суд акцентував на гарантуванні права військовослужбовцю на збереження попереднього часу перебування на житловому обліку, на спричиненні у зв`язку з незабезпеченням цього права порушення житлових прав військовослужбовця, а також - на необхідності дотримання в/ч принципу «належного урядування».
Позиція інших учасників справи щодо доводів касаційної скарги
38. У відзиві на касаційну скаргу в/ч НОМЕР_1 зазначила про безпідставність вимог ОСОБА_1 та просить залишити його касаційну скаргу без задоволення.
Зауважила, що зарахувала ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання службового житла з 14 вересня 2020 року керуючись отриманими під час переведення з попереднього місця служби документами згідно з якими ОСОБА_1 перебував на зазначеному обліку у в/ч НОМЕР_2 саме з цієї дати.
Також наголосила на тому, що ОСОБА_1 взагалі не мав права перебувати на квартирному обліку, позаяк приховав факт володіння з 1993 року частиною житлового приміщення у місці Луцьку, яке він відчужив лише у 2021 році.
Звернула увагу, що копії рапорту та наказу керівника ІНФОРМАЦІЯ_10 про зарахування позивача на житловий облік для отримання службового житла від 10 січня 2007 року, на яку послався представник позивача, немає у справі.
Крім цього, наголосила, що в обліковій справі ОСОБА_1 немає рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_10 від 2007 року та відповідна копія наказу керівника ІНФОРМАЦІЯ_10 про зобов`язання зарахувати позивача на квартирний облік з отримання службового житла певною датою.
Вважає, що дії житлової комісії в/ч НОМЕР_1 відповідають нормам чинного законодавства та наказам Міністерства оборони України.
39. Решта учасників справи, належним чином повідомлені про касаційний перегляд справи, не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Межі розгляду справи касаційним судом
40. Суд касаційної інстанції розглядає скаргу за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 цього Кодексу).
41. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
42. Критерії оцінки правомірності оскарженого судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
43. Верховний Суд перевірив у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами в оскаржених судових рішеннях норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.
Оцінка аргументів, наведених у касаційній скарзі
44. Відмовляючи у позові, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, керувався тим, що ОСОБА_1 як військовослужбовець, який прибув з попереднього місця служби - НОМЕР_3 ТЦ ВСК до нового місця служби - у в/ч НОМЕР_2 в межах одного населеного пункту, за попереднім місцем служби, звертаючись з рапортом від 14 вересня 2020 року на отримання службового житла, а також з повторним рапортом від 30 жовтня 2020 року, не надав житловій комісії в/ч НОМЕР_2 витягу з наказу командира військової частини за попереднім місцем проходження військової служби щодо постановки на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями.
Крім цього, в/ч за місцем служби ОСОБА_1 виявила факт наявності у його власності частки п`ятикімнатної квартири у місті Луцьку, яку він відчужив у 2021 році, у зв`язку з чим проводилося відповідне службове розслідування з метою встановлення законності постановки його на квартирний облік у 2006 році. Однак, через початок повномасштабного вторгнення на територію України це службове розслідування було зупинене.
З огляду на це суди дійшли висновку про необґрунтованість вимог  ОСОБА_1 щодо його перебування на обліку на отримання службового житла.
45. У касаційній скарзі, оминаючи питання правомірності перебування на зазначеному обліку, ОСОБА_1 окреслив порушення свого права фактично, на його думку, неналежним здійснення відповідачами діловодства.
46. Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанцій, зроблені на основі встановлених у справі обставин, обґрунтованими, а доводи касаційної скарги такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права (зокрема, без урахування висновків щодо їх застосування, сформованих у постановах Верховного Суду) та порушення норм процесуального права з огляду на таке.
47. Відповідно до частин першої, другої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
48. Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 Житлового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ЖК України), відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
49. Згідно із частинами першою, четвертою статті 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
50. За частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакцій, чинній на день пред`явлення позову, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
51. Відповідно до пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
52. Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України на дату, зазначену позивачем як момент зарахування його на квартирний облік вперше - 10 січня 2007 року, встановлювався та регулювався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (з урахуванням внесених змін і доповнень), затвердженим наказом Міністерства оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 (далі - Положення № 220).
53. За змістом пункту 11 цього Положення військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.
У рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.
54. До 06 лютого 2012 року діяла Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція № 577), за пунктами 3.1, 3.2, 3.3 якої військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. З метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, контролю за розподілом та використанням житлової площі у гарнізонах, військових частинах, організаціях та установах утворюються житлові комісії в установленому порядку.
Облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (далі також - облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік за всі військові частини організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень (додаток 3).
Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
У рішенні житлової комісії військової частини зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, у першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
55. Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Інструкції № 577 на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.
Обліковій справі надається номер, що відповідає номеру у Книзі обліку.
Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія - у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному органі.
Відомості про перебування військовослужбовців та членів їх сімей на обліку, а також надання (здачу) ними житлового приміщення вносять до особових справ військовослужбовців у встановленому порядку.
Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
При цьому облікова справа направляється командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі розформування військової частини - до військового комісаріату.
56. За пунктом 3.12 Інструкції № 577 військовослужбовці знімаються з обліку в цьому населеному пункті в разі:
- поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла;
- переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;
- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;
- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
в інших випадках, передбачених законодавством.
57. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, у період з 06 лютого 2012 року по 16 жовтня 2018 року здійснювався згідно з Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі - Інструкція № 737).
58. За змістом пункту 2.14 Інструкції № 737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідної КЕВ (КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
59. З 16 жовтня 2018 року набрала чинності Інструкція № 380, за пунктами 21, 22 якої:
Зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі:
- поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті;
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;
- в інших випадках, передбачених законодавством.
КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району ведення обліку військовослужбовців здійснює на підставі даних книг обліку військових частин, списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, що користуються правом першочергового та позачергового одержання житла, витягів з відповідних наказів командирів військових частин та копій протоколів житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
60. Відмовляючи у позові, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, на основі зібраних у справі доказів, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, заявлених до в/ч НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та їх обов`язку щодо підтвердження збереження попереднього часу перебування позивача на квартирному обліку для одержання службового житла за попереднім місцем його служби.
Наголосив, на тому, що доведення цих обставин, з огляду на принцип змагальності, є обов`язком позивача, який має належними, допустимими і достатніми доказами підтвердити обґрунтованість своїх вимог, які не можуть базуватися виключно на його припущенні чи суб`єктивних міркуваннях щодо належності ведення відповідачами діловодства.
61. Варто наголосити, що житлові комісії у військових частинах власне й створені з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, контролю за розподілом та використанням житлової площі у гарнізонах, військових частинах, організаціях та установах.
62. Під час судового розгляду позивач не довів як недотримання відповідачами вимог чинного законодавства, так і насамперед порушення свого права.
63. Так, серед іншого, суди звернули увагу на те, що військова частина за місцем роботи позивача виявила факт наявності у його власності частки п`ятикімнатної квартири в місті Луцьку, яку він відчужив лише у 2021 році, у зв`язку із чим ініціювали службове розслідування щодо законності постановки його на квартирний облік, яке зупинили через початок повномасштабного вторгнення.
64. Підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
65. Висновки судів попередніх інстанцій по суті вирішного спору не є довільними, нераціональними чи помилковими щодо фактів, позаяк ґрунтуються на оцінці зібраних у справі доказів. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, а здебільшого зводяться до переоцінки доказів, що не належить до повноважень касаційного суду та, власне й не охоплюється визначеною заявником підставою касаційного оскарження судових рішень (заявник не оскаржив судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України [порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи ]).
66. У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
67. Крім цього, варто звернути увагу на те, що позовні вимоги заявлені до в/ч  НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на житловому обліку в яких позивач не перебуває, оскільки ще у листопаді 2024 року за рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , затвердженим наказом командира в/ч НОМЕР_1 знятий з квартирного обліку та виключений зі списків військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання постійного житла та військовослужбовців, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень як учасник бойових дій.
68. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надали мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, наведені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.
69. Доводи касаційної скарги, наведені на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм права без урахування висновків щодо їх застосування, сформованих у постановах Верховного Суду.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Щодо суті касаційної скарги 
70. За частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
71. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
72. З огляду на наведені вище мотиви цієї постанови, Верховний Суд вважає за неодмінне касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржені ним судові рішення - без змін.
Щодо судових витрат
73. Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
74. Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, наразі немає.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | С. Ю. Мартєв
| С. О. Карпенко
| І. М. Фаловська