УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/3068/25 Головуючий у 1-й інст.  ОСОБА_1  
Номер провадження №11-кп/4805/441/26
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач                 ОСОБА_2   

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді:   ОСОБА_2   
суддів:     ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
з участю секретаря:   ОСОБА_5 
обвинуваченої: ОСОБА_6 
прокурора:     ОСОБА_7 

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №12025065510000142 за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2026 року, яким засуджено 

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , раніше судиму,

-за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України визначено  ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначене ОСОБА_6 вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10.10.2025 р. на підставі ч. 3 ст. 72 КК України - ухвалено виконувати самостійно.
Стягнуто із  ОСОБА_6  на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малинського районного суду від 28.10.2025 р. - скасовано.
Ухвалою від 13.02.2026 року виправлено описку та відповідно до ч.2 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційних скаргах не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, ОСОБА_6 20.10.2025 року близько 20 години, перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 в одному з чат-ботів мобільного додатку «Telegram» замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у кількості 5 грам, яку невстановлена досудовим розслідуванням особа повинна була відправити у відділення № 4 ТОВ «Нова пошта», що розташоване за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. І. Мазепи, 17 а.
В подальшому, в той же день ОСОБА_6 за допомогою мобільного телефона марки «Huawei» із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, через додаток «Raiffeisen» перерахувала грошові кошти в сумі 1250 гривень на банківський рахунок № НОМЕР_2 , реквізити якого отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в мобільному додатку «Telegram», і таким чином здійснила оплату замовленої нею психотропної речовини.
24.10.2025 на свій мобільний телефон марки «Huawei» із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала сповіщення про прибуття посилки з психотропною речовиною до відділення № 4 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. І. Мазепи, 17а.
24.10.2025 о 13 години 40 хвилин ОСОБА_6 прибула до відділення № 4 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. І. Мазепи, 17а, де отримала посилку з ТТН № 20451276605594 на вигадане ім`я « ОСОБА_9 ».
В цей же день, 24.10.2025 о 14 год. 07 хв. ОСОБА_6 була зупинена працівниками поліції за адресою: Житомирська область Коростенський район, м. Малин, вул. І. Мазепи, 57, та повідомила, що має при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та у період часу з 15 год. 41 хв. до 15 год. 50 хв. цього дня ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції поштове відправлення за № 20451276605594, під час огляду якого в посилці виявлено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,2299 г, яку було вилучено.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена, передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8  просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Малинського районного суду Житомирської області від 10.10.2025 р., визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду та штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без змін.
Вказує, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду, не поклав на засуджену обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Наголошує на тому, що зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні особі покарання у виді пробаційного нагляду на особу повинен бути покладений весь перелік обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої, яка підтримала прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і в апеляційному порядку не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі оскаржує вирок суду щодо ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. 
Згідно до ч.2 ст.59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно ч 3 ст. ст.59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:
1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;
2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;
3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Тобто, зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду суд повинен покласти весь перелік обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
У свою чергу, покладення обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 59-1 КК України, є додатковим та альтернативним заходом примусу.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду, не поклав на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а намагався цей недолік виправити шляхом усунення описки, хоча це не допускається, зважаючи, що це стосується покарання та тягне за собою погіршення становища особи - застосування додаткових заходів примусу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є не застосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є слушними, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 09.02.2026 р. щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2026 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Малинського районного суду Житомирської області від 10.10.2025 р., визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду та штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: