Справа № 533/406/26 
провадження 2/527/1230/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 липня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Левицької Т.В.,
з участю секретаря судового засідання – Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 533/406/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», який подано представником позивача Медведєвою Наталією Олександрівною до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог, представник зазначив, що 03.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 03.03.2024-100001163. Відповідно до умов кредитного договору № 03.03.2024-100001163 від 01.03.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту – 14000 грн; строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 13.04.2024; процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, крім періоду застосування процентної ставки «економ»; процентна ставка «Економ»- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу. 15.03.2024 року між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір, за яким збільшено строк дії договору до 55 днів з дати його надання; дата повернення кредиту – 26.04.2024 року. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви, утворилася заборгованість у розмірі 15400 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15400 грн, а також понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, поштове відправлення вручено відповідачу особисто, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, відзив не направив.
Представник відповідача в судові засідання 29.06.2026 року та 16.07.2026 року не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 03.03.2024 року ОСОБА_1 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку до кредитного договору № 03.03.2024-100001163 від 03.03.2024 (далі Заявка), за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у сумі 14000 грн (п. 2); строком на 42 дні (п.3); дата повернення кредиту 13.04.2024 (п.4); процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ» (п.8); процентна ставка «Економ»- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно (п.7)(а.с.12-17).
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е877.
15.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким встановлено строк, на який надається кредит – 55 днів з дати його надання; дата повернення кредиту – 26.04.2024.
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором К168 (а.с.18).
29.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким встановлено строк, на який надається кредит – 69 днів з дати його надання; дата повернення кредиту – 10.05.2024.
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором К895 (а.с.19).
17.04.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким встановлено строк, на який надається кредит – 88 днів з дати його надання; дата повернення кредиту – 29.05.2024.
Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором К778 (а.с.20).
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з Заявки, позичальник ОСОБА_1 зазначив реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: 4149-49ХХ-ХХХХ-2547.
Відповідно до квитанції (ID операції 2432740244) 03.03.2024 об 11:59 було перераховано кошти в сумі 14000 грн на платіжну картку клієнта номер НОМЕР_1 *47, призначення платежу: видача за договором № 03.03.2024-100001163 (а.с.23).
Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у загальному розмірі 14000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 складає 15400,00 грн, з яких: 14000,00 грн основний борг, 1400,00 грн (а.с.31).
Судом із досліджених доказів встановлено, що за кредитним договором (оферти) № 03.03.2024-100001163 від 03.03.2024 відповідач отримав кредитні кошти в сумі 14000,00 грн.
Крім того, судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 1400,00 грн суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст.2,19,76-81,89,133,141,258,259,263-265,268,273,352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м.Київ, вул.Саксаганського,133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 , заборгованість за кредитним договором № 03.03.2024-100001163 від 03.03.2024 року:
14000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту,
1400,00 грн - заборгованість за процентами,
всього 15400,00 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833);
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ).

Суддя   Т. В. Левицька