25 серпня 2026 року м. Чернігів

ОКРЕМА ДУМКА
судді Чернігівського апеляційного суду Луговця О.А.

на постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 серпня 2026 року у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 25.08.2026 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ейс» задоволено частково.
Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2026 року скасовано.
Позов ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за процентами за договором кредитної лінії №972840103 від 14 вересня 2023 року у розмірі 40509,95 грн, судовий збір у розмірі 5208,98 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 10173,80 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи зазначену постанову, апеляційний суд виходив з доведеності юридичних фактів: 1/ укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 електронного кредитного договору №972840103 від 14.09.2023 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; 2/ отримання відповідачем за цим кредитним договором обумовлених кредитних коштів; 3/ неналежного виконання позичальником своїх кредитних зобов`язань, що призвело до виникнення кредитної заборгованості; 4/ переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс», що підтверджено договорами факторингу з додатковими угодами, витягами з реєстру прав вимоги до цих договорів факторингу.
За приписами ст. 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім (ч. 1). При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені при обговоренні під час ухвалення судового рішення (ч. 2). Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення (ч. 3).
Із вищевказаною постановою Чернігівського апеляційного суду від 25.08.2026 не погоджуюся та висловлюю окрему думку з таких підстав.
Звертаючись з цим позовом та обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ «ФК «Ейс» зазначало, що право вимоги заборгованості за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідачем, від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28 листопада 2018 року з додатковими угодами про продовження строку дії до 31 грудня 2024 року.
Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.06.2026 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право вимоги за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 до позивача не перейшло; таке право не могло бути переданим згідно з договором факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, оскільки на момент укладення цього договору факторингу не тільки відповідного права вимоги, яке б могло бути переданим, не існувало, але й самого зобов`язання, з якого таке право могло б виникнути.
Вважаю, що зазначений висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позову є правильним, проте суд помилився з мотивами відмови, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №972840103, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 11250,00 грн шляхом перерахування коштів на її електронний платіжний засіб, на умовах строковості, зворотності, платності, та повинна була повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі та додатках до нього й Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 75 - 84).
Даний кредитний договір підписаний уповноваженою особою кредитодавця кваліфікованим електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZBHU-7465, що підтверджується й довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 14.10.2024 (а.с. 100).
У матеріалах справи наявні також заявка на отримання грошових коштів в кредит від 14.09.2023, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у редакції з 10.08.2023, які не підписані ОСОБА_1 (а.с. 88-91, 92).
Згідно копій платіжних доручень від 14.09.2023, 18.09.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_1 кошти в загальній сумі 11250,00 грн, призначення платежу - згідно договору №972840103 від 14.09.2023 (а.с. 110) і узгоджується з довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 14.09.2023 по 18.09.2023 (а.с. 86). 
Відповідно до складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 станом на 14 листопада 2023 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 22257,95 грн, з яких: 11250,00 грн – борг за тілом кредиту, 11007,95 грн – борг за процентами (а.с. 57).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно з п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, зазначених указаним договором (а.с. 17-20). 
Право вимоги – означає всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п. 4.1).
Строк дії договору факторингу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності) та закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором (п. 8.1, 8.2).
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року (а.с. 22 зворот).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої текст договору факторингу №28/1118-01 викладено у новій редакції (а.с. 23-26). Зокрема, у п. 4.1 встановлено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року (п. 8.2).
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року (а.с. 28).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року (а.с. 28 зворот).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року (а.с. 29).
14 листопада 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано реєстр прав вимоги №258 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у витягу з якого зазначено, що боржником є ОСОБА_1 за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 на загальну суму 22257,95 грн, з яких: 11250,00 грн – борг за тілом кредиту, 11007,95 грн – борг за процентами (а.с. 31).
14 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» підписано протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимог №258 від 14.11.2023, у якому сторони на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 підтверджують погоджену дату відступлення (передачі) прав вимоги, визначених у реєстрі, - 14.11.2023, кількість боржників - 1111 осіб, загальну суму переданої за реєстром заборгованості - 13594987,20 (а.с. 34 зворот).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №258 від 14.11.2023 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 34).
10 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу №10/1024-01, згідно п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 35-38).
Згідно з проведеним ТОВ «Таліон Плюс» та наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 станом на 10 жовтня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 51759,95 грн, з яких: 11250,00 грн – борг за тілом кредиту, 40509,95 грн – борг за процентами (а.с. 58-59).
10 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Таліон Плюс» підписано реєстр прав вимоги №1, у витягу з якого зазначено боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 на загальну суму 51759,95 грн, з яких: 11250,00 грн – борг за тілом кредиту, 40509,95 грн – борг за процентами (а.с. 40-41).
Відповідно до копії платіжної інструкції №7504 від 14 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» 3486058,07 грн за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 та договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 (а.с. 42). 
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» (фактор) і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу №15/07/25-Е, згідно п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною Договору (а.с. 43-46).
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 (додаток №2), відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників у кількості 64376 осіб, загальна сума заборгованості 979869825,88 грн (а.с. 51).
У витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 (додаток №1), підписаному 15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Ейс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», зазначено боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 на загальну суму 51759,95 грн, з яких: 11250,00 грн – борг за тілом кредиту, 40509,95 грн – борг за процентами (а.с. 49-50).
Згідно платіжних інструкцій №361 від 24.09.2025, №381 від 06.10.2025, №383 від 07.10.2025, №385 від 10.10.2025, №396 від 23.10.2025, №401 від 24.10.2025, №404 від 30.10.2025, №409 від 31.10.2025, №411 від 03.11.2025 ТОВ «ФК «Ейс» перерахувало ТОВ «Онлайн Фінанс» кошти в загальній сумі 9400000 грн, як оплату за відступлення прав вимоги за договором факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 (а.с. 52-56).
Відповідно до наданої ТОВ «ФК «Ейс» виписки з особового рахунку за кредитним договором №972840103 від 14.09.2023 стосовно ОСОБА_1 зазначено, що її заборгованість перед товариством станом на 26.12.2025 складає 51759,95 грн, з яких: 11250,00 грн – прострочений борг за сумою кредиту, 40509,95 грн – прострочений борг за процентами, 0,00 грн – строковий борг за сумою кредиту, 0,00 грн – строковий борг за процентами, 00,00 грн – борг за штрафними санкціями (а.с. 60).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Отже, за договором факторингу допускається відступлення наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: наявної вимоги – строк платежу; майбутньої вимоги – момент виникнення.
Наявна вимога – це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. До наявних вимог відносяться й «недозрілі» грошові вимоги – різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якого залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу.
Майбутня вимога – це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу.
У договорі факторингу має бути індивідуалізоване право грошової вимоги. Наявна та «недозріла» вимоги повинні бути визначені в договорі факторингу з максимальним ступенем конкретності, яка б забезпечувала можливість виокремити такі вимоги від інших вимог клієнта в момент укладення договору факторингу. Для наявної та «недозрілої» вимоги, оскільки вони існують на час укладення договору факторингу, індивідуалізація може полягати, зокрема, у вказівці предмета (розміру чи обсягу вимоги), суб`єктів (як активного – кредитора, так і пасивного – боржника), підстави виникнення (наприклад, договір поставки).
Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом. 
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07 січня 2026 року у справі №727/2790/25 (провадження №61-13862св25). 
Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Тобто за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту в розпорядження і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту).
Водночас підставою зміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у цьому випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі №911/3185/20, від 02.11.2021 у справі №905/306/17).
Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Тобто, в силу правової природи договору факторингу однією з істотних його ознак є оплатність клієнтом наданої фактором фінансової послуги. 
Отже, підтвердження оплати за договорами факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги входить до предмета доказування у цій справі, а обов`язок надати докази на підтвердження заявлених вимог покладено на позивача.
Згідно з п. 2.1 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, зазначених вказаним договором. 
Під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3 цього договору). 
Відповідно до п. 4.1 даного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Отже, права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за укладеним із ОСОБА_1 кредитним договором №972840103 від 14.09.2021 із огляду на пролонгований додатковими угодами до 31 грудня 2024 року строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між первісним кредитором і ТОВ «Таліон Плюс», стали носити характер уже наявних вимог, що залишилося поза увагою суду першої інстанції, який не врахував відповідний правовий висновок Верховного Суду в постанові від 07.01.2026 у справі №727/2790/25.
Розділом 3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у редакції додаткової угоди №26 від 31.12.2020, визначено фінансування та порядок розрахунків. Фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, розмір якої погоджується та визначається сторонами в кожному реєстрі прав вимоги окремо (п. 3.1.1 договору). Фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткових угод (п. 3.1.2 договору). Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (п. 3.1.3 договору).
Усі укладені до договору факторингу від №28/1118-01 від 28.11.2018 наступні додаткові угоди не змінюють визначений самим договором порядок оплати: фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору.
У пунктах 2, 3 реєстру прав вимоги №258 від 14.11.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог, становить 47,00% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 2816636,09 грн. Сторони погодили, що сума фінансування за цим реєстром прав вимоги підлягає сплаті фактором у чотири етапи, до 20 числа кожного календарного місяця. Кожний платіж повинен бути не менше 25% від суми фінансування (а.с. 32).
Однак, позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані до апеляційного суду, жодних платіжних документів про здійснену ТОВ «Таліон Плюс» на зазначений у розділі 13 договору факторингу банківський рахунок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» оплату за факторингову операцію щодо відступлення прав вимог згідно реєстру прав вимог №258 від 14.11.2023, де серед боржників значиться відповідач.
Прикметно, що вищевказані платіжні документи повинні бути в розпорядженні позивача, як нового кредитора, у силу положень ч. 1 ст. 517 ЦК України.
У постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 зазначено, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Отже, наданий позивачем Акт звірки взаємних розрахунків, у якому зазначено про сплату 27.11.2023 суми фінансування 2816636,09 грн та що сторони підтверджують повну оплату фактором суми фінансування за відступлення прав вимоги за реєстром прав вимоги №258 від 14.11.2023 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, не відповідає критеріям засобів доказування на підтвердження здійснення господарської операції або факту перерахування коштів, оскільки такий акт є інформаційним документом для звірки даних бухгалтерського обліку, а не первинним документом, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.03.2019 у справі №910/1389/18.
Тому, у справі відсутні належні, достатні й достовірні докази на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, які б засвідчували факт набуття ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за договором кредитної лінії №972840103 від 14.09.2023.
Вважаю, що на підтвердження своїх позовних вимог ТОВ ФК «Ейс» мало можливість надати платіжні документи про проведення означеної оплати суми фінансування, або ж ініціювати перед судом клопотання про витребування у попередніх кредиторів чи банківської установи таких платіжних інструментів у разі неможливості самостійного подання, але цим своїм правом усвідомлено не скористалось.
Правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 07.01.2026 у справі №727/2790/25, на яку апеляційний суд послався як на підтвердження належного переходу прав вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК «Ейс», не може бути повністю застосована до даної справи.
Так, Верховний Суд у вказаній постанові, зробивши висновок щодо правомірності переходу права вимоги на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», проаналізував сутність понять «наявна», «недозріла», «майбутня» вимога та дав оцінку лише наданню позивачем доказів оплати ціни продажу факторами відповідним клієнтам за договорами факторингу, укладеними між новими кредиторами: ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс». 
Прикметно, що за основу доказів такої оплати були покладені саме платіжні інструкції про перерахування коштів.
Разом з тим, зі змісту зазначеної постанови Верховного Суду не вбачається, щоб касаційний суд аналізував, оцінював і надавав висновок щодо наявності у справі доказів оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», тобто на першому етапі факторингового ланцюга відступлення прав вимоги. 
Водночас саме ця обставина має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки від доведеності переходу прав вимоги від первісного кредитора до першого фактора залежить і доля наступних факторингових договорів, відступлення прав вимоги за якими носить похідний характер.
З огляду на викладене, вважаю правильним висновок суду першої інстанції про те, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №972840103 від 14.09.2023 до ТОВ «ФК «Ейс» не перейшло.
Таким чином, на мою думку, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте помилився з мотивами такої відмови.
Тому, за означених обставин у апеляційного суду не було підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «ФК «Ейс», скасування заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.06.2026 та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позову ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Натомість апеляційний суд у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України повинен був частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду першої інстанції, виклавши мотиви відмови в задоволенні позову ТОВ «ФК «Ейс» з вище наведених мною підстав.

Суддя Чернігівського апеляційного суду О.А. Луговець