Справа № 638/292/18 
№ провадження 2/646/351/2026

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.26 м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: ОСОБА_3 про визнання права власності та позовом третьої особи, ОСОБА_3 , який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла вищевказана позовна заява.
Дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).
Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. 
При прийнятті справи до свого провадження з урахуванням положень ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Разом з тим, за загальним правилом, встановленими діючим ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в свою чергу позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 27.08.2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 27.08.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, в матеріалах вищевказаної цивільної справи містяться неодноразові клопотання ОСОБА_2 та її представника щодо направлення справи для розгляду за територіальною підсудністю за місцем реєстрації відповідачів, а саме до Шевченківського районного суду міста Харкова. 
До відкриття провадження у справі встановлено, що зазначені позови за територіальною підсудністю відноситься до Шевченківського районного суду міста Харкова (проспект Перемоги, 52В, Харків, Харківська область, 61000).
У зв`язку з наведеним, вищевказаний позов є територіально непідсудним Основ`янському районному суду міста Харкова, оскільки є територіально підсудним за Шевченківським районним судом міста Харкова, як суду за місцем знаходження відповідачів.
Статтею ч. 9 ст. 187 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.
Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий підсудності розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
На підставі наведеного, вважаю за необхідне передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) цивільну справу до Шевченківського районного суду міста Харкова (проспект Перемоги, 52В, Харків, Харківська область, 61000).
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: ОСОБА_3 про визнання права власності та позовом третьої особи, ОСОБА_3 , який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_2 про визнання права власності передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Шевченківського районного суду міста Харкова (проспект Перемоги, 52В, Харків, Харківська область, 61000).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Передача справи на розгляд до іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко