РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/12343/25
Провадження №: 2/755/377/26
"11" вересня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді: Гончарука В.П.,
за участю секретарів: Оніщука Р.О., Печуркіної Я.А., 
позивача ОСОБА_1 
представника позивача - ОСОБА_2 
представника відповідача - ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_4 з позовом та відповідно до позовних вимог просила суд: Припинити стягнення аліментів з неї ( ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на користь ОСОБА_4 на підставі судового наказу, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, від 16 грудня 2024 року з моменту постановлення судового наказу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим,  що 18 серпня 2016 року було укладено шлюб з відповідачем ОСОБА_4 .
В шлюбі у сторін народилася донька  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В послідуючому шлюб між сторонами було розірвано та після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_5 проживала разом з позивачем про справі , в тому числі з 12 березня 2022 р. по 14 квітня 2023 р. позивач разом з донькою проживали за кордоном.
12 квітня 2023 р. відповідач незаконно ( протиправно )вивіз малолітню доньку ОСОБА_5 з території Республіки Німеччина до України.
З даного приводу в Республіці Німеччина порушено кримінальне провадження та протиправність відповідача підтверджена судовими рішеннями Республіки Німеччина.
В послідуючому протиправна поведінка відповідача також продовжилася на території України, а саме відповідач перешкоджає у зустрічах позивача з її малолітньою донькою ОСОБА_5 , не виконуючи в тому числі ухвалу Верховного Суду.
Також, відповідно до рішення №161 Виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області, як органом опіки та піклування було встановлено порядок участі матері у вихованні та спілкування з донькою ОСОБА_5 , яке також ігнорується відповідачем по справі.
Свою вимоги позивач обґрунтовує протиправною поведінкою зі сторони відповідача як до малолітньої доньки ОСОБА_5 та безпосередньо до позивача, а також те, що за рахунок стягнутих з позивача аліментів на користь відповідача останній фактично використовую їх на власний розсуд та у власних потребах .
Позивач вважає, що судовий наказ, який було видано Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання доньки було видано помилково , без встановлення всіх фактичних обставин, а саме те, що дитина проживає з батьком на законних обставинах, так -як дитина проживає з відповідачем внаслідок вчинення останнім протиправних дій.
З врахуванням того, що позивач готова та бажає утримувати свою доньку та для цього позивач та її донька мають проживати разом, в зв`язку з чим саме відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача.
Позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на ст.ст. 179, 180, 181 СК України.
Ухвалою суду від 8 липня 2025 р. по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2026 року №139 дану справу передано в провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончаруку В.П
27 січня 2026 р. вказана справа була прийнята до провадження суддею Гончаруком В.П. та розгляд справи було розпочато зі стаді підготовчого судового засідання.
18 березня 2026 р. по даній справі було закрито підготовче судове засідання.
Учасники процесу скористалися своїми процесуальними правами, передбаченими ст.ст. 178-190 ЦПК України
В судовому засіданні позивач та її представник наполягав на задоволені позову в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві та на підставі наданих до суду доказів, не спростовуючи того факту, що між позивачем та відповідачем склалися складні напружені стосунки викликані щодо участі кожного з батьків у вихованні та побачені з дитиною.
Як було встановлено в судовому засіданні, що на час розгляду даної в суді також між сторонами існує судовий спір щодо визначення місця проживання малолітньої  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та на даний час малолітня ОСОБА_5 проживає з відповідачем по справі.
За твердженням позивача та її представника достовірне місце проживання відповідача разом з малолітньою донькою не відомо та донька проживає з відповідачем внаслідок протиправних дій зі сторони відповідача та відповідач використовує кошти ( аліменти ), що сплачується позивачем у власних потребах, а не в інтересах дитини. 
В зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, обґрунтовуючи свою позицію, що позовні вимоги не грунтуються на вимогах чинного законодавства, так - як малолітня донька сторін ОСОБА_5 проживає з відповідачем по справі, та останній має право на отримання аліментів від позивача у відповідності до вимог ст. 179 СК України, при цьому не спростовуючи того факту, що на даний час між сторонами йде судовий процес щодо визначення місця проживання дитини, а також те, що між сторонами виникли напружені, неприязні стосунки.
Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що статтею 4 ЦПК України передбачено, що  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як було встановлено в судовому засіданні, що між позивачем та відповідачем 18 серпня 2016 року було укладено шлюб.
В шлюбі у сторін народилася донька  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В послідуючому шлюб між сторонами було розірвано.
Як слідує з матеріалів справи, що з 12 квітня 2024 р. малолітня ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи, а також актом №131 від 10.11.2023 р., складеного представником Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації 
За даної адресою створені всі належні умови для проживання, виховання та навчання дитини.
Судовим наказом Дніпровського районного суду від 16 грудня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження 
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають: той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка досягла 14 років та має право на самостійне розпорядження аліментами. Аліменти присуджуються з моменту подання заяви до суду
Спосіб стягнення аліментів визначає той із батьків, з яким проживає дитина. Отже, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути зміненим рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Аліменти виплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина: якщо дитина проживає з матір`ю, аліменти на її утримання сплачує батько, і навпаки.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Статтею 186 СК України передбачено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.
У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд критично ставиться до обставин на які посилається позивач, що малолітня донька ОСОБА_5 проживає разом з відповідачем по справі в силу протиправних дій зі сторони останнього, але при цьому в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем триває судовий процес щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_5 та на даний час малолітня ОСОБА_5 проживає з відповідачем ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_1 судовим рішенням ( ухвалою) встановлено графік побачень та спілкувань зі своєю донькою ОСОБА_5 .
Щодо не виконання чи перешкоджання виконання судового рішення щодо графіку побачень позивача зі своєю донькою ОСОБА_5 зі сторони відповідача, як це стверджує позивач, не є підставою для припинення стягнення аліментів. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 141 - 142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 79- 81,141133, 244-245, 259, 263-265, ЦПК України , ст.ст.51,112,141, 180-183, 191,84 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволені позову  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) про припинення стягнення аліментів з позивача та стягнення аліментів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 11 вересня 2026 р.

Суддя: