Справа № 345/3277/26
Номер провадження 2/350/903/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
14 серпня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
установив:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.08.2025-100002900 від 01 серпня 2025 року у загальному розмірі 22 620,00 грн, яка складається з: 6 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 4 620,00 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом та 12 000,00 грн - процентів, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також судові витрати. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 серпня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 168 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 15 січня 2026 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та в повному обсязі, перерахувавши 01 серпня 2025 року кредитні кошти у розмірі 6 000,00 грн на банківську картку відповідача, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. 
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Водночас ним здійснювалися часткові платежі за кредитним договором у розмірі 1 140,00 грн 14 серпня 2025 року, 1 140,00 грн 28 серпня 2025 року, 1 140,00 грн 11 вересня 2025 року та 1 140,00 грн 25 вересня 2025 року, які позивач врахував при визначенні розміру заборгованості. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 22 620,00 грн, яка складається з: 6 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 4 620,00 грн - заборгованості за процентами та 12 000,00 грн - процентів, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та понесені судові витрати. 
Заяви та клопотання сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2026 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи, неподання ним відзиву та відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд відповідно до статті 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що 01 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір №01.08.2025-100002900 в електронній формі шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, який був перерахований на банківську картку відповідача. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти відповідно до умов кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав.
Із матеріалів справи також вбачається, що в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 здійснювалися часткові платежі: 14 серпня 2025 року - 1 140,00 грн, 28 серпня 2025 року - 1 140,00 грн, 11 вересня 2025 року - 1 140,00 грн та 25 вересня 2025 року - 1 140,00 грн, які позивачем враховані при визначенні розміру заборгованості.
Станом на день звернення до суду, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед позивачем становить 22 620,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 620,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом та 12 000,00 грн - проценти, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Аналізуючи подані позивачем докази, у тому числі кредитний договір, електронні документи, квитанцію про перерахування кредитних коштів, розрахунок заборгованості та відомості про здійснені відповідачем платежі, суд доходить висновку, що вони є належними, допустимими та достовірними доказами у справі, взаємно узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, часткове виконання ним зобов`язань та наявність непогашеної заборгованості. Подані електронні документи досліджені судом відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства та визнаються належними електронними доказами у справі.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем умов кредитного договору та погашення заборгованості, що є підставою для судового захисту порушеного права позивача.
Оцінка суду:
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Оскільки відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат:
Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2662,40 грн., то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.247, 259, 263 - 265, 268, 273, 274, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №01.08.2025-100002900 від 01 серпня 2025 року у розмірі 22 620 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять) гривень 00 копійок, а також судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: