КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/5713/26 
Провадження № 2-а/552/94/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2026 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді - Турченко Т.В.
При секретарі – Дмитриченкової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В И Р І Ш И В:

30.06.2026 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві вказував на те, що постановою за № 1514 від 22.06.2026 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В даній постанові йдеться про те, що він не з`явився за повісткою для уточнення даних. Про причину неявки не повідомив. Повістку, як зазначено в постанові, було відправлено засобами поштового зв`язку КТ «Укрпошта», рекомендованим відправленням. Також у постанові зазначено, що він своїми діями порушив п.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, за що передбачена адміністративна відповідальність, визначена ч.3 ст.210-1КУпАП, та накладено штраф на нього в сумі 17000,00 грн. Вважає дану постановeнезаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. В зв`язку з цим, просив суд постанову тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1514 від 22.06.2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 01.07.2026 року відкрито провадження по справі.
03.07.2026 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в тексті позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Також надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Позов задовольнити.
В судове засідання відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 свого представника не направив, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.
За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що в судове засідання не з`явилися.
Суд, вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 22.06.2026 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №1514, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, своїми діянням ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21 «Про затвердження Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації на основний період» затвердженого Постановою КМУ№560 від 16.05.2024 року, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 жодної повістки на адресу своєї постійної реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 не отримував.
Таким чином, позивач у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до ТЦК та СП ані особисто, ані засобами поштового зв`язку не отримував, не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Враховуючи викладене, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надані докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
А отже, вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та об`єктивної сторони правопорушення.
За таких обставин в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210^1 КУпАП .
Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме скасування постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1514 від 22.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. та закриття провадження справі.
Керуючись ст.ст.9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити. 
Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1514 від 22.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи: 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце знаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Рішення виготовлено 14.09.2026 року.

Головуючий суддя         Т.В.Турченко