Справа № 212/9423/26 
2-о/212/193/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого - судді Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання – Машошиної Ю.О., заявника – ОСОБА_1 , свідків – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Криворізької міської ради про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
В С Т А Н О В И В :
В червні 2026 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт її сумісного проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_5 , яка на день смерті була зареєстрована та проживання у будинку АДРЕСА_1 . Після смерті матері заявника відкрилась спадщина, яка складалась із вказаного будинку і заявник є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На момент своєї смерті, матір заявник важко хворіла, страждала на ішемічну хворобу серця, стенокардію, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, а також 12 квітня 2016 року перенесла перелом шийки лівого стегна, у зв`язку з чим потребувала постійного стороннього догляду і заявник постійно проживала разом з нею однієї сім`єю з квітня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день її смерті. Проживаючи разом, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який складався з пенсії матері та допомоги, яку заявник отримувала, у зв`язку з доглядом за матір`ю, які вони витрачали на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, медичних препаратів тощо. Після смерті матері, заявник поховала її за власні кошти. У зв`язку із тим, що заявник постійно проживала разом з матір`ю на день її смерті, вона вважала, що прийняла спадщину після померлої відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, а отримати свідоцтво про право на спадщину зможе після спливу шестимісячного строку. 16 травня 2026 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщин та відсутністю документально факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, витребувано у Другої криворізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 262/2026, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.
Заінтересована особа Територіальна громада в особі Криворізької міської ради у судове засідання представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки невідомі. 
Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що заявниця його сусідка, їх будинки поруч, знає її з 2002 року. Його мати працювала разом з матір`ю заявниці ОСОБА_6 тривалий час. ОСОБА_7 на пенсії довго жила сама, вільно пересувалась, доглядала за будинком. В 2016 року матір заявниці захворіла, вона вже була дуже старенькою, не змогла саме себе обслуговувати і тоді до неї переїхала її донька – заявниця разом зі своїм чоловіком, вони мешкали до дня смерті тітки ОСОБА_8 в її будинку, допомагали їй, доглядали їй, оскільки вона саме де не могла пересуватись і ходила на ходунках. Чоловік заявниці - ОСОБА_9 працював, доглядав за будинком, зо городом, вони утримували тітку ОСОБА_10 , яка померла у віці ста років.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що заявницю знає більше десяти років, вони сусіди. Мати заявниці тітка ОСОБА_11 спочатку мешкала сама, але потім впала і зламала тазостегновий суглоб, перестала сама ходити і заявниця зі своїм чоловіком переїхали до неї, жили разом, допомагали, доглядали за нею до дня її смерті, а потім поховали. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що заявниця це її сусідка, в них межують будинки, знайомі близько останні три роки. Заявниця проживала в будинку разом із своєю матір`ю та зі своїм чоловіком. Її бабуся дружила з матір`ю заявниці – бабою ОСОБА_6 , яка перед смертю хворіла, не могла самостійно пересуватись.
Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності надані докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 452 від 20 лютого 1960 року.
ОСОБА_12 20 вересня 1980 року уклала шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 929 від 20 вересня 1980 року. Після реєстрації шлюбі змінила прізвище з “ ОСОБА_15 ” на “ ОСОБА_16 ”.
ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 травня 1987 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори за № 1-1487.
Згідно довідки Комунального закладу “Криворізька міська клінічна лікарня № 8” Дніпропетровської обласної ради № 2488, ОСОБА_5 зверталась на травмпункт лікарні 16 квітня 2016 року о 20.10 годині у зв`язку з травмою 12 квітня 2016 року перелом шийки бедра.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 825 від 13 жовтня 2025 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. від 16 травня 2026 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та документально не підтверджує факт сумісного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщин.
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 262/2026, наданої до суду, після смерті ОСОБА_5 до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась її донька ОСОБА_1 , інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.
Відповідно до ст.ст.1216, 1218, 1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 “Про судову практику у справах про спадкування” зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, за результатами розгляду справи судом встановлено, що заявник є рідною донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , після смерті якої залишилось майно у вигляді житлового будинку.
Виходячи з досліджених доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт постійного проживання заявника на день смерті своєї матері ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наданими суду доказами, а також показами свідків, тому є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав заявника, тому заява в цій частині підлягає задоволенню.
Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1220, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_17 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Криворізької міської ради про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини – задовольнити.
Встановити факт постійного проживання  ОСОБА_1  зі спадкодавцем ОСОБА_5 на день її смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Територіальна громада в особі Криворізької міської ради, код ЄДРПОУ 33874388, юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1.
Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 16 липня 2026 року.

Суддя: М.Д. Власенко