Справа № 490/5766/26
н\п 2/490/4273/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Зубко Б.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на утримання матері дитини, до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною трьох років.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, але фактичних шлюбно-сімейних відносин не підтримують, до Центрального районного суду м.Миколаєва направлено позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.Від шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за цією ж адресою але разом з дружиною та сином не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча проходить військову службу та займає посаду заступника начальника військової частини НОМЕР_1 та має стабільний дохід. Позивачка не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку.
Зазначає, що відповідач обіймає високу посаду та має постійний дохід у вигляді грошового забезпечення, достатній для того, щоб надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини, але ухиляється від добровільного утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, чим порушує її права, оскільки дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Отже, враховуючи вищевказане позивачка просить позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
26.06.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді.
Ухвалою судді від 01.07.2026 року позовну заяву було залишено без руху.
08.07.2026 року позивачкою було усунено недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді від 10.07.2026 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК 5) на підтвердження рівня доходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
17.07.2026 року від представниці відповідача, адвоката - Ротар А.Л. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 
21.07.2026 року від представниці відповідача, адвоката - Ротар А.Л. надійшла заява про відкладення судового засідання з метою підготовки відзиву на позовну заяву. 
Судове засідання 21.07.2026 року було відкладено на 03.09.2026 року у зв`язку з неявкою сторін.
05.08.2026 року представницею відповідача, адвокатом - Ротар А.Л. було подано відзив на позовну заяву, в якому представниця просить частково задовольнити позовні вимоги, адже вважає позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними доказами, та не відповідають принципам розумності, справедливості й співмірності.
В обґрунтування відзиву зазначає, що з 18.05.2026 року з відповідача вже стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), згідно судового наказу виданого Центральним районним судом м. Миколаєва від 26.05.2026 року у справі № 490/4546/26. Таким чином, у разі задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі із доходу відповідача підлягатиме утриманню вже 1/2 (50 відсотків) усіх видів його заробітку (доходу) лише на користь позивачки та дитини. Фактично задоволення позовних вимог у заявленому розмірі призведе до того, що відповідач буде зобов`язаний щомісячно сплачувати 50 відсотків свого доходу, що істотно обмежує його можливість забезпечувати власні базові життєві потреби, нести витрати на проживання, оплату житла, комунальних послуг, лікування, транспортні витрати, сплату податків та виконання інших фінансових зобов`язань.
Звертає увагу, що позовна заява не містить розрахунку її реальних витрат, відомостей про матеріальне становище, потребу саме у такому обсязі матеріального забезпечення чи інших доказів, які б свідчили про необхідність стягнення аліментів саме у заявленому розмірі. 
Окремо акцентує увагу на те, що відповідач проходить військову службу та є військовослужбовцем Збройних Сил України, та попри отримання грошового забезпечення, значна частина цих коштів фактично спрямовується на забезпечення проходження військової служби та виконання бойових (службових) завдань. Відповідач змушений за власний рахунок здійснювати витрати на придбання елементів військового спорядження, амуніції, засобів індивідуального захисту, екіпірування, засобів зв`язку, ремонту та обслуговування обладнання, транспортні витрати, а також інші витрати, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, які не завжди забезпечуються державою у повному обсязі.
Таким чином, заявлений позивачем розмір аліментів є явно завищеним, не підтверджений належними доказами, не враховує вже існуючі аліментні зобов`язання відповідача та не відповідає принципам розумності, справедливості й пропорційності, які повинні застосовуватися судом при вирішенні сімейних спорів, а тому відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/8 з усіх видів його доходів.
В судове засідання сторони не з`явились. Представниця позивачки подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, в якому просить суд з урахуванням поданих стороною відповідача доказів, стягувати з відповідача на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною трирічного віку, підтримує свій первісний позов саме в цій частині та просить задовольнити. Представниця відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представниці, в якій наполягає на своїй позиції, викладеній у відзиві. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
11 жовтня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що 11 жовтня 2013 року складено відповідний актовий запис №701, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 11 жовтня 2013 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_5 ».
В шлюбі у сторін народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 10 червня 2025 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №221.
Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 14.05.2026 року №2026/007834072, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована і позивачка - ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , де на ст.13 вказано зареєстроване місце проживання. 
Згідно довідки Пенсійного фонду України, форми ОК-5, загальний дохід ОСОБА_1 за 2025 рік та січень-березень 2026 року дорівнює 90588 грн, що складається з виплат ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. 
Відповідно до копії наказу командира ВЧ НОМЕР_6 від 13.01.2026 року №14, капітана ОСОБА_2 , командира роти вогневої підтримки десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_7 звільненого з займаної посади та призначено заступником командира ВЧ НОМЕР_1 . 
Відповідно до копії Судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2026 року у справі №490/4546/26 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнено аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.05.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до відповіді №3011461 від 10.07.2026 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, з 1 кварталу 2026 року по 4 квартал 2026 року, ОСОБА_2 отримано: сума доходу - 464025,38 грн, сума податку - 83524,56 грн. 
Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Правовідносини щодо прав та обов`язків подружжя з утримання регулюються главою 9 СК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно з частиною першою статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (частина перша, друга статті 80 СК України).
Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 336/3188/19 зазначив, що право дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років, на утримання виникає в силу закону та не залежить від її потреби в матеріальній допомозі, працездатності чи матеріального становища. При цьому вирішуючи питання про розмір аліментів, суд повинен враховувати можливість платника надавати матеріальну допомогу, його сімейний та матеріальний стан, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійного доходу не має, а тому має право на отримання утримання від відповідача.
Відповідно до положень частин другої, четвертої, шостої статті 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Тлумачення частини другої статті 84 СК України вказує на те, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.
Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі №756/82/18, від 02 лютого 2022 року у справі №333/1701/18, від 27 травня 2020 року в справі № 712/4702/19.
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року в справі №712/4702/19 право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачкою у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що разом із нею проживає та на її утриманні перебуває спільна із відповідачем малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідач є працездатною особою, проходить дійсну військову службу за контрактом, обіймає високу посаду та має постійний дохід у вигляді грошового забезпечення, що сторонами не заперечувалося.
Водночас, судом приймаються твердження відповідача, викладені у відзиві, щодо виконання обов`язку по утриманню малолітньої дитини шляхом сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу)починаючи з 18.05.2026 року і до повноліття, що підтверджується судовим наказом Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2026 року у справі № 490/4546/26, а також щодо того, що певна частина грошового забезпечення під час проходження ним військової служби спрямовується на витрати щодо придбання елементів військового спорядження, амуніції, засобів індивідуального захисту, екіпірування, що підтверджується наданими доказами стороною відповідача. 
При цьому, судом враховано, що відповідач не заперечує щодо стягення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/8 частини.
Суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які будуть підлягати до стягнення, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Право позивачки на утримання визначається станом на день звернення до суду - 26.06.2026 року, коли дитина ще не досягла трирічного віку.
Судом приймається заява подана представницею позивачки, про зменшення позовних вимог, в якій остання просить на підставі поданих відповідачем доказів зменшити зазначений розмір аліментів у первісній позовній заяві та стягувати з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною трирічного віку, підтримує свій первісний позов саме в цій частині та просить задовольнити.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, беручи до уваги, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , враховуючи заяву про зменшення позовних вимог поданою представницею позивача, суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.06.2026 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку.
Суд зазначає, що аліменти у визначеному розмірі не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку чоловіка по матеріальному утриманню матері його дитини в межах його фінансових можливостей.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, враховуючи те, що позивачка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в такому разі судовий збір необхідно стягнути у дохід держави з відповідача в розмірі 1064,96 грн.
Керуючись статтями 12. 13, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання матері дитини, задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  аліменти на її утримання, як матері спільної дитини у розмірі у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26.06.2026 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь Держави судовий збір в розмірі 1064 грн 96 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін