ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 520/226/22
адміністративне провадження № К/990/13136/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Васильєвої І.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Златопільської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року (суддя Спірідонов М.О.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (головуючий суддя Калиновський В.А., судді: Мінаєва О.М., Спаскін О.А.) у справі №520/226/22 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Первомайської міської ради Харківської області, треті особи: Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, Виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області, про звернення стягнення на кошти органу місцевого самоврядування,
УСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Харківській області (далі також - позивач, контролюючий орган) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Первомайської міської ради Харківської області, треті особи Виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області, Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, в якому просило звернути стягнення податкового боргу Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства у розмірі 9076020,87 грн на кошти органу місцевого самоврядування Первомайської міської ради Харківської області, які містяться на рахунках виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області та кошти місцевого бюджету. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на 25 лютого 2020 року Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства має податковий борг у розмірі 9076020,87 грн. За результатами неодноразових звернень контролюючого органу з поданням до Первомайської міської ради, жодного передбаченого статтею 96 Податкового кодексу України рішення контролюючим органом від органу місцевого самоврядування не отримано, кошти з місцевого бюджету та майно в податкову заставу для погашення податкового боргу не виділено, що прямо свідчить про те, що органом місцевого самоврядування заходи щодо погашення податкового боргу комунального підприємства фактично не вживаються. З огляду на викладене, ГУ ДПС у Харківській області зобов`язана звернутись з адміністративним позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство.
Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 20 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задовольнив. Стягнув з Первомайської міської ради Харківської області на користь Головного управління Державної податкової служби у Харківській області шляхом стягнення коштів з рахунків у обслуговуючих банках та за рахунок готівки, що належить Первомайській міській раді Харківської області податкову заборгованість Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства у розмірі 9076020 (дев`ять мільйонів сімсот шістдесят тисяч двадцять) грн 87 коп.
Задовольняючи вимоги адміністративного позову, суди виходили з того, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, у відповідності до статей 95 та 96 Податкового кодексу України. 
Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухваленні з порушенням норм матеріального та процесуального права, Златопільська міська ради Харківської області подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Скаржник підставою касаційного оскарження зазначив пункти 1, 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
В обґрунтування вимог касаційної скарги Златопільська міська ради вказує, що суди не застосували висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2023 року (справа №440/8656/22), від 19 березня 2021 року (справа №240/4054/19), від 11 вересня 2020 року (справа № 826/15776/15), від 20 грудня 2019 року (справа №826/19486/15), від 11 вересня 2019 року (справа №826/8951/15), від 26 грудня 2018 року (справа № 810/3735/15), від 06 листопада 2018 року (справа №807/903/15) щодо застосування статей 95 та 96 Податкового кодексу України. Зокрема, Златопільська міська ради зазначає, що визначена статтею 96 Податкового кодексу України процедура застосовується лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності самого платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, не призвела до погашення податкового боргу. Однак, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій не дослідили у повному обсязі обставини щодо вжиття контролюючим органом всіх передбачених статтею 95 ПК України заходів для погашення податкового боргу, наявність у боржника рухомого майна, дебіторської заборгованості, тощо.
Скаржник звертає увагу, що суди не звернули уваги на те, що відповідачем все ж таки було прийнято рішення Первомайської міської ради Харківської області від 19 травня 2022 року №525-25/8 «Про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства», яке передбачене статтею 96 ПК України. Пояснив, що відповідач, протягом тривалого часу з моменту отримання подання позивача, вчиняв активні дії щодо прийняття рішення відповідно до пп.96.1 ст.96 ПК України, зокрема декілька разів ставив дане питання на голосування під час сесії, однак за відсутністю необхідної кількості голосів рішення на той час не було прийнято. Лише 19 травня 2022 року відповідне рішення Первомайської міської ради Харківської області №525-25/8 «Про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства» було прийнято. 
Пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України подання касаційної скарги обґрунтовує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 96 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, у випадку коли станом на момент розгляду у суді першої інстанції позовної заяви контролюючого органу про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, поданої у зв`язку з порушенням органом місцевого самоврядування строків для прийняття рішення, передбачених пунктом 96.3 статті 96 ПК України, останнім все ж таки буде прийнято одне із рішень, визначених пунктом 96.1 статті 96 ПК України. 
Порушення норм процесуального права позивач вбачає в тому, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази. Зокрема, зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження вжиття заходів для погашення податкового боргу саме Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, в тому числі щодо складення акту опису майна у податкову заставу або відсутності такого майна. Звернув увагу, що у Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства було наявне рухоме майно, на яке в свою чергу податковий орган міг накласти податкову заставу, а саме: згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником зареєстровано одинадцять транспортних засобів, які в свою чергу могли бути предметом податкової застави. Крім того, наполягає на тому, що податковий орган знав і визнавав наявність дебіторської заборгованості у боржника, проте суди не звернули уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що податковим органом досліджувавсь належним чином можливість погашення податкового боргу за рахунок дебіторської заборгованості, наявної в боржника. Водночас, суди не надали жодної оцінки цим наявним у справам доказам, і не перевірили чи вживав позивач дій щодо погашення податкового боргу за рахунок цих транспортних засобів.
Верховний Суд ухвалою від 04 квітня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Златопільської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №520/226/22. 
У відзиві на касаційну скаргу контролюючий орган просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Наголосив, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства у відповідності до статей 95 та 96 Податкового кодексу України. 
Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили наступні обставини. 
Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, зареєстрований в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 22714272.
Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду по адміністративним справам №520/2885/19, №520/4944/19, №520/6303/19, №520/6995/19, №520/9955/19, №520/14490/19, №520/8606/2020, №520/11969/2020, №520/17101/2020, №520/7918/21 з відповідача на користь Головного управління ДПС у Харківській області було стягнуто податковий борг в загальному розмірі 9076020,87 грн.
Позивач, з метою виконання вищевказаних судових рішень, направляв інкасові доручення до банківських установ, однак останні поверталися на адресу позивача без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
Суди встановили, що 05 липня 2017 року контролюючим органом було прийнято рішення №18 про опис майна відповідача у податкову заставу.
З метою складання акту опису майна, контролюючий орган листом від 05 липня 2017 року за реєстраційним номером 647/10/20-18-17-026 звернувся до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства з проханням виділити будь-яке ліквідне майно в податкову заставу.
Відповідач листом від 28 липня 2017 року №440 повідомив контролюючий орган, що всі активи підприємства задіяні в виробничому процесі та не можуть бути реалізовані в рахунок погашення податкового боргу.
Суди також встановили, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у відповідача відсутнє власне нерухоме майно, що може бути внесено в податкову заставу та відчужене за правилами статті 95 ПК України.
Суди попередніх інстанцій врахували, що у зв`язку з наявністю у Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства податкового боргу, позивач звертався до Первомайської міської ради Харківської області з поданнями №1529/5/20-40-13/8-16 від 04 лютого 2021 року та №24473/6/20/40/13/11/19 від 22 червня 2021 року щодо прийняття відповідачем рішення відповідно до пп. 96.1 ст. 96 ПК України. 
Листом вих. №01-22/3738 від 07 жовтня 2021 року виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області повідомив податкову службу, що для вирішення вищезазначеного питання підготовлений проєкт рішення Первомайської міської ради Харківської області «Про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства», який буде розглянутий на черговому засіданні Первомайської міської ради Харківської області, яке відбудеться 28 жовтня 2021 року.
28 жовтня 2021 року Первомайською міською радою Харківської області було внесено до порядку денного чергової 18 сесії міської ради питання про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. За результатами голосування рішення не прийнято (офіційно опубліковано на сайті Первомайської міської ради Харківської області).
11 листопада 2021 року Первомайською міською радою Харківської області було внесено до порядку денного чергової 19 сесії міської ради повторно (І) питання про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. За результатами голосування рішення не прийнято (офіційно опубліковано на сайті Первомайської міської ради Харківської області).
25 листопада 2021 року на черговій сесії міської ради розглядалося питання про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. За результатами голосування рішення не прийнято (офіційно опубліковано на сайті Первомайської міської ради Харківської області).
27 січня 2022 року на черговій 23 сесії міської ради розглядалося питання про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. За результатами голосування рішення не прийнято (офіційно опубліковано на сайті Первомайської міської ради Харківської області).
Контролюючий орган вважав, що ним використані всі заходи для погашення податкового боргу, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Суди дійшли висновку, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості боржника, у відповідності до ст.95 ПК України - безпосередньо з боржника, та у відповідності до ст.96 ПК України - з органу місцевого самоврядування. 
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
В аспекті заявлених вимог, Верховний Суд зазначає наступне. 
Згідно з п.п.87.1, 87.2, 87.6 ст. 87, ч.1 ст. 88 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. У разі відсутності у платника податків, що є філією, відокремленим підрозділом юридичної особи, майна, достатнього для погашення його грошового зобов`язання або податкового боргу, джерелом погашення грошового зобов`язання або податкового боргу такого платника податків є майно такої юридичної особи, на яке може бути звернено стягнення згідно з цим Кодексом. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Приписами п.п.95.1, 95.3 ст. 95 цього Кодексу встановлено обов`язок контролюючого органу здійснити за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податковим кодексом України процедура погашення податкового боргу комунальних підприємств врегульована таким чином. Згідно приписів ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради. Відповідь щодо прийняття одного рішення надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Суди врахували, що рішенням Господарського суду у Харківській області від 10 листопада 2020 року у справі № 922/2346/20 підтверджено право власності на рухоме майно комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства за Первомайською міською радою, та, відповідно, воно не може бути предметом опису в податкову заставу. 
Також суди зазначили, що Головним управлінням ДПС у Харківській області на виконання пункту 95.3 статті 95 ПК України, з метою стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Харківського окружного адміністративного суду з часу виникнення боргу направлено 10 позовів на суму 9831,5 тис грн, позови задоволено. До установ банку направлялися платіжні інструкції, але в повному обсязі суму боргу не погашено у зв`язку відсутністю коштів на рахунках. 
Суди врахували і ту обставину, що Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства самостійно вживалися заходи стягнення дебіторської заборгованості населення в судовому порядку, які не дали очікуваного результату. З врахуванням термінів виникнення, строків давності та результатів стягнення, дебіторська заборгованість населення підприємства не є ліквідним активом.
Також суди відзначили, що у зв`язку з відсутністю у Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства власного ліквідного майна, яке можливо описати в податкову заставу, позов до суду на отримання дозволу на погашення усієї суми боргу за рахунок описаного майна не направлявся. 
Суди дійшли висновку, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості боржника, у відповідності до ст.95 та ст. 96 ПК України. 
Щодо доводів касаційної скарги про недотримання контролюючим органом встановленого статтею 96 ПК України порядку стягнення податкового боргу, то колегія суддів вважає такі неспроможними з огляду на наступне.
Нормами Податкового кодексу України встановлено особливий порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств (стаття 96 Податкового кодексу України), проте такі особливості не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 Податкового кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що норми статті 96 Податкового кодексу України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.
Тобто, особливості погашення податкового боргу державних та комунальних підприємств, що визначені статтею 96 Податкового кодексу України стосуються вже стадії, коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного або комунального підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що наявність податкового боргу комунального підприємства, яке належить до сфері управління органу місцевого самоврядування та підтвердження будь-яких дій спрямованих на погашення боргу, вказує на дотримання податковим органом встановленого Податковим кодексом України підстав, порядку та способу стягнення податкового боргу з міської ради.
Колегія суддів вважає, що контролюючим органом було вжито передбачених податковим законодавством заходів щодо погашення податкового боргу, однак у боржника відсутні кошти та майно, за рахунок яких може бути здійснено його погашення, що є підставою для застосування механізму, передбаченого статтею 96 ПК України.
Щодо доводів скаржника про наявність рішення Первомайської міської ради Харківської області від 19 травня 2022 року №525-25/8 «Про надання згоди на порушення справи про банкрутство Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства», то суди попередніх інстанцій обґрунтовано їх відхилили, оскільки вони не спростовують правомірності звернення контролюючого органу до суду. 
Аналізуючи норми пункту 96.3 статті 96 ПК України, можна дійти висновку, що у разі неприйняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення або неотриманням контролюючим органом відповіді у встановлений законом строк, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Отже, сам факт неотримання відповіді у визначений законом строк є самостійною та достатньою підставою для звернення контролюючого органу до суду. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення у цій справі відповідають, а доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій.
В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу Златопільської міської ради Харківської області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №520/226/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Судді | В.П. Юрченко Л.І. Бившева   І.А. Васильєва