ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/984/26 Справа № 210/7930/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
секретаря судового засідання   Черняєвої С.П.,
захисника особи, стосовно якої вирішується 
питання про притягнення до 
адміністративної відповідальності   адвоката Новака А.М.,
апеляційну скаргу адвоката Новака А.М., подану в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 19 лютого 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 665,60 гривень, 
ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 19 лютого 2026 року встановлено, що згідно протоколу серії ЕПР1 №534667, 08.12.2025 року о 09:35 год. в м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, біля буд. 4г гр. ОСОБА_1 керував ТЗ Ніссан Пазфайндер ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження в встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився під запис службової боді-камери. Від керування ТЗ відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Новак А.М. просить скасувати постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 19 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не згодний із оскарженою постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.
В доповненні до апеляційної скарги зазначає, що матеріалами справи не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Звертає увагу, що сам по собі протокол не є доказом в справі, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Наголошує, що у працівників поліції були відсутні підстави для висунення пропозиції / вимоги для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що з відео вбачається, що поведінка у ОСОБА_1 адекватна, мова зрозуміла, чітка, він нормально формулює свої думки, рухи тіла теж адекватні, не схожі на ті, що притаманні людям, які вживають наркотичні засоби.
Вважає, що відеозаписи не містять достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин. Тому вважає, що наявна упередженість дій працівників поліції задля притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Звертає увагу, що матеріали справи та відеозапис не містять даних про відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння. 
Зауважує, що поліцейські сприйняли право ОСОБА_1 на адвоката, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, матеріали справи не містять такої відмови.
Звертає увагу, що працівники поліції надаючи йому направлення до закладу охорони здоров`я роз`яснили ОСОБА_1 , що він може протягом трьох годин пройти огляд в медичному закладі. Разом з цим, запевнили його, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, він зможе спростувати в суді, надавши результати огляду у лікаря-нарколога, до якого зможе звернутися самостійно.
Вважає, що такими роз`ясненнями працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 , оскільки невірно роз`яснили наслідки не виконання ним вимог п. 2.5 ПДР.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, висновком якого зафіксовано відсутність у нього будь-яких ознак сп`яніння.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Новак А.М. просив його апеляційну скаргу з доповненням, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , повідомленого належним чином про розгляд справи.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП між іншим передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Оскарженою постановою від 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився під запис службової боді-камери, чим порушив п.2.5 ПДР.
Враховуючи вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП доказуванню підлягають всі ознаки, які утворюють склад правопорушення, у вчиненні якого було визнано винним ОСОБА_1 .
В обґрунтування висновків про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на те, що винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
Проте, такий висновок судді вважаю помилковим, оскільки оскаржена постанова не підтверджується матеріалами справи.
Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Проте матеріали справи не містять ані відеофіксації проведення огляду ОСОБА_1 , ані наявності даних про залучення свідків під час проведення огляду або відмови у проходженні такого огляду. 
З матеріалів справи вбачається, що Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області на адресу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу було скеровано адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. У додатку зазначено, що надсилається адміністративна справа на 6 аркушах в 1 примірнику та оптичний диск.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що один із відеофайлів є технічно недоступним для копіювання на технічний носій та неможливе його відтворення. За клопотанням сторони захисту було надано запит до Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області про надання копії такого запису.
Як вбачається з відповіді Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.06.2026 року за вих №277807-2026 не вбачається можливим надати копії усіх відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовані обставини та підстави складання адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с. 67).
Таким чином, хоча носій відеофайла в даній справі і наявний, проте не відтворюється відеозапис подій, що були зафіксовані поліцейськими при виявлені та складанні матеріалу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, стороною захисту на спростування виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції 08.12.2025 року, надано копію висновку КП «Дніпровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2025 року №1816, з якого вбачається, що о 11-30, 08.12.2025 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.20).
Тож, будь-яких беззаперечних доказів, які би у їх сукупності свідчили, що саме ОСОБА_1 керував з явними ознаками наркотичного сп`яніннятранспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №534667 від 08.12.2025 року, як і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, проведеного в установленому законом порядку, суду надано не було.
Крім того, відсутність відеофіксації, а також свідків проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або відмови від такого огляду є порушенням ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка регламентує порядок проходження такого огляду, що в силу частини 5 тієї же норми тягне недійсність такого огляду.
Апеляційний суд звертає увагу, що лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, самі по собі не можуть бути доказами вчинення правопорушення особою. А матеріали справи не містять інших об`єктивних доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на те, що відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а також із врахуванням того, що на суд покладено обов`язок створювання таких умов, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом, та забезпечення безсторонності при розгляді справ (ст.7, 9 Закону Про судоустрій та статус суддів), суд за власною ініціативою не вправі витребувати будь-які додаткові докази у справі про адміністративне правопорушення.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що із наявних в матеріалах справи доказів не можливо поза розумним сумнівом встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі серії ЕПР1 №534667 від 08.12.2025 р. та, що при цьому у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, як підстава для проходження огляду на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що суду не надано достатніх доказів доведенності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому вважаю відсутніми в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, апеляційні доводи адвоката Новака А.М. слід вважати слушним, а оскаржену постанову судді такою, що підлягає скасуванню.
Згідно ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з наведених підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Новака А.М., подану в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 19 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин