Справа № 159/111/26
Провадження № 1-кп/159/319/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 серпня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника — ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024030550001722 від 03.12.2024 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, 

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2022 у справі №159/5257/21, яка набрала законної сили 15.04.2022, був підданий стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Проте, достовірно знаючи про наявність цієї постанови суду, усвідомлюючи зміст накладеного стягнення і маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет судової влади, всупереч вимог частини першої статті 129-1 Конституції України, частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, умисно вчинив дії щодо її невиконання.
Так, 02.12.2024 приблизно о 20 год ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у місті Ковелі на вул.Рєпіна, де був зупинений поліцейськими відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області 
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого, усвідомлює протиправність вчиненого, просив взяти до уваги конкретні життєві обставини, зокрема те, що на той час проходив військову службу, безвідповідально поставився до судової заборони і виконав прохання побратима, на сьогодні не проходить службу, здійснює догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, просив призначити покарання у виді штрафу, повідомив про доходи від виконання тимчасових робіт на будівництві.
Враховуючи позицію обвинуваченого, який правильно розуміє зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, суд дотримавшись вимог ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками не заперечуються. 
При призначенні покарання суд керується положеннями статей 50, 65 КК України, в силу яких покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за наведеною у ст.12 КК України класифікацією, є нетяжким злочин, в той же час об`єктом злочину є інтереси правосуддя в частині забезпечення виконання судового рішення та дотримання в суспільстві правопорядку.
Обставинами, які пом`якшують покарання є визнання вини і щире каяття, яке проявилося у готовності нести покарання. 
Враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, одружений, здійснює догляд за особою з інвалідністю, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу, проте враховуючи посередню характеристику особи, розмір штрафу суд визначає у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.382 КК України.
Постановою слідчого від 03.12.2024 речовим доказом у справі визнаний належний обвинуваченому транспортний засіб «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , реєстраційний документ НОМЕР_2 , дві палиці, 2 скляні колби з нашаруванням чорного кольору, а також дрон марки «MAVIC mini” з акумулятором та контролерами. У накладенні арешту на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді від 06.12.2024 відмовлено. Згідно з наданих розписок транспортний засіб, реєстраційний документ і палиці повернуті обвинуваченому, дрон повернутий представнику власника, наркотична речовина долучена до матеріалів про адміністративне правопорушення. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. 
Процесуальні витрати відсутні. 
Керуючись статтями 349, 374, 375, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази:
- DVD диск залишити при матеріалах справи,
- автомобіль марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , реєстраційний документ НОМЕР_2 , дві палиці, які повернуті ОСОБА_4 , залишити у володінні останнього,
- дрон марки «MAVIC mini” з акумулятором та контролерами, переданий ОСОБА_6 , залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий | ОСОБА_1