ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер № 643/3063/25
Номер провадження 22-ц/818/445/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В., 
законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представник ВЧ НОМЕР_1 Юхти Е. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року по справі № 643/3063/25 за заявою ОСОБА_1 , законним представником якої є ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою.
Заява мотивована тим, що з 04 червня 2010 року по 09 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05 березня 2022 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією та проходив службу на посаді командира зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини № НОМЕР_2 . 
В грудні 2023 року ОСОБА_2 було отримано сповіщення сім`ї № 148/9/41/952 від 13 грудня 2023 року, відповідно до якого сержант ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання отримав поранення несумісне з життям, його тіло залишилось на полі бою, евакуювати не вдалось; вважати зниклим безвісті. 
На підставі вказаного повідомлення 15 грудня 2023 року Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування № 12023221170004311 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України
Визнання її батька ОСОБА_3 померлим необхідно для отримання передбачених законом виплат та пільг у зв`язку з загибеллю батька під час виконання військового обов`язку по захисту держави від військової агресії рф, призначення пенсії та оформлення спадщини.
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Кринки Олешківської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.
Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Оголошено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Кринки Олешківської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.
Оголошено командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 прикомандированого до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_4 сержанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у селище Коротич, Харківська область, загиблим ІНФОРМАЦІЯ_3 під час несення військової служби та захисту Вітчизни у зоні безпосередніх бойових дій у районі населеного пункту Кринки Херсонської області.
Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті село Кринки, Олешківська міська територіальна громада, Херсонський район, Херсонська область, Україна. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_3 зник безвісти 29 листопада 2023 року неподалік с. Кринки Олешківської територіальної громади Херсонського району Херсонської області за обставин, що загрожували йому смертю під час виконання бойового завдання, а також те, що до цього часу минуло більше двох років, протягом якого місце його перебування, у тому числі у полоні, не встановлено, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду встановлено обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_3 зник безвісти у зв`язку з воєнними діями, та надають суду підстави припускати настання його смерті.
На вказане судове рішення 10 липня 2025 року через систему «Електронний суд» Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заява по оголошення ОСОБА_3 померлим є передчасною, оскільки фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діям, може бути оголошена померлою, не раніше спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій. 
Відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою в порядку окремого провадження є передчасним.
ОСОБА_3 зник безвісти в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, а тому оголошення його померлим, до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій, суперечить вимогам частини 2 статті 46 ЦК України.
22 серпня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , подала відзив, в якому просила рішення суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що матеріали справи містять всі достатні підстави вважати, що військовослужбовець ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у населеному пункті Кринки Херсонської області від час виконання бойового завдання у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що не спростовано заінтересованими особами.
Олешківська міська територіальна громада Херсонського району Херсонської області, на території якої загинув ОСОБА_3 , є тимчасово окупованою територією з 24 лютого 2022 року. В Наказі № 376 відсутня інформація про те, що на цій території велися активні бойові дії, а тому суд шестимісячний строк відраховує з дня настання події, внаслідок якої ймовірно загинув ОСОБА_3 , а саме: з 29 листопада 2023 року.
Також в апеляційній скарзі Міністерством оборони України зазначено відомості та обставини подій щодо іншої особи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу, законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що 04 червня 2010 року по 09 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2016 року. Мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 17 ).
Листом сповіщення № 148/9/41/952 від 13 грудня 2023 року повідомлено, що ОСОБА_3 , командир зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 05 березня 2022 року, військову службу проходив у в/ч НОМЕР_2 з 12 грудня 2022 року, 29 листопада 2023 року під час виконання бойового завдання отримав порання несумісні з життям, тіло залишилось на полі бою, евакуювати не вдалось. Вважати зниклим безвісті (а.с. 13).
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 08 січня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зник на території бойових дій (а.с. 15-16).
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 грудня 2023 року, 15 грудня 2023 року до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_2 , про те, що під час виконання бойового завдання у с. Кринки, Олешківська територіальна громада, Херсонський район, Херсонська область зник військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внесено відомості до ЄДРДР № 12023221170004311 (а.с. 14).
Листом ГУНП в Харківській області повідомлено, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 вказані відомості внесені до ЄРДР у кримінальному провадженні № 12023221170004311 від 16 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Відібрано біологічні зразки від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та встановлено генетичні ознаки ДНК-профіль, який поміщено до ЄРГІЛ. Станом на час отримання запиту збігів за ДК профілями невстановлених трупів на адресу Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області не надходило (а.с. 18)
За результатами службового розслідування були допитані молодший сержант ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Дані особи показали, що з 21 листопада 2023 року у складі зведеної групи 2 роти морської піхоти вони виконували бойове завдання у населеному пункті Кринки Херсонської області. 29 листопада 2023 року між групою та ворожим підрозділом відбувся стрілецький бій, під час якого командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 прикомандированого до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_5 сержанта ОСОБА_3 було поранено. Надання медичної допомоги перебуваючими поряд військовослужбовцями позитивних результатів не дали, отримані сержантом ОСОБА_3 поранення були не сумісні з життям. Через інтенсивність бойових дій та систематичні артилерійські обстріли з боку противника евакуювати тіло вказаного військовослужбовця на даний час немає можливості. (а.с. 21)
За результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісти командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 прикомандированого до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_5 сержанта ОСОБА_3 визнано зниклим безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Кринки Херсонської області 29 листопада 2023 року, про що складено акт. Відповідно до вказаного акту 29 листопада 2023 року близько 14 год. 30 хв. від особового складу зведеної групи надійшла доповідь про те, що після стрілецького бою з противником не подає ознак життя та ймовірно загинув сержант ОСОБА_3 . Військовослужбовці, які на той час перебували поруч, надавали йому медичну допомогу, проте отримані сержантом ОСОБА_3 поранення були несумісні з життям. Через інтенсивність бойових дії та систематичні артилерійські обстріли з боку противника евакуювати тіло вказаного військовослужбовця на даний час немає можливості. З пояснень виведеного у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_5 молодшого сержанта ОСОБА_7 було встановлено, що з 21 листопада 2023 року у складі зведеної групи 2 роти морської піхоти він виконував бойове завдання у населеному пункті Кринки Херсонської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 між групою та ворожим підрозділом відбувся стрілецький бій, під час якого командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_6 прикомандированого до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_5 сержанта ОСОБА_3 було поранено. Надання домедичної допомоги військовослужбовцями, що перебували поруч, позитивних результатів не дали, отримані сержантом ОСОБА_3 поранення були не сумісні з життям. Через інтенсивність бойових дії та систематичні артилерійські обстріли з боку противника евакуювати тіло вказаного військовослужбовця на даний час немає можливості. Аналогічні пояснення було надано оператором 2 роти морської піхоти НОМЕР_3 батальйону морської піхоти 2 військової частини НОМЕР_5 матросом ОСОБА_8 . Згідно з довідкою-доповідю 1112/3395 від 01 грудня 2023 року за фактом зникнення безвісти за особливих обставин командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_3 встановлено, що 29 листопада 2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Кринки Херсонської області згідно БР № 217/2787дск від 28 листопада 2023 року сержант ОСОБА_3 зник безвісти за особливих обставин. Станом на 13:00 год. 01 грудня 2023 року на зв`язок не вийшов. Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_5 (реєстраційний номер по ЖОЖ №9/64т) від 05 грудня 2023 року № 182/12758, ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Кринки Херсонської області згідно БР № 217/2787дск від 28 листопада 2023 року командир зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 прикомандирований до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини- НОМЕР_5 сержант ОСОБА_3 , внаслідок танкового обстрілу зі сторони противника, зник безвісти за особливих обставин (а.с 20-23)
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 № 1292 від 09 липня 2024 службове розслідування вважається завершеним та визнано безвісти зниклим командира зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 прикомандированого до НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_5 сержанта ОСОБА_3 за особливих обставин до дня набрання чинності рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим. (а.с. 24-25)
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року в справі № 753/8049/24 наголосив, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною 2 статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині 2 статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва / довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року в справі № 753/8049/24 наголосив, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Велика палата Верховного Суду вказувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (див. пункти 81 - 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (див. пункти 94 - 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій (див. пункт 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, що переглядається заявниця звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись, що ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_3 у населеному пункті Кринки Херсонської області.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність досліджених у розглядуваній справі доказів дає підстави для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_3 .
Зокрема, у справі наявні матеріали службового розслідування військової частини та документи кримінального провадження щодо обставин ймовірної загибелі ОСОБА_3 21 жовтня 2023 року, відомості державних органів та міжнародних інституцій щодо відсутності інформації про перебування ОСОБА_3 у полоні.
Доводи Міністерства оброни України про передчасність такої заяви суд не приймає до уваги у з огляду на таке. 
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Відповідно до цього наказу Олешківська міська територіальна громада Херсонського району Херсонської області, на території якої загинув ОСОБА_3 , є тимчасово окупованою територією з 24 лютого 2022 року. Також, відповідно до наведених у акту службового розслідування ОСОБА_3 було поранено. Військовослужбовці, які на той час перебували поруч, надали йому медичну допомогу, проте отримані сержантом ОСОБА_3 поранення були несумісні із життям. Через інтенсивність бойових дій та систематичні обстріли з боку противника евакуювати тіло ОСОБА_3 на даний час не має можливості. 
Тобто, наведені обставини свідчать про високу ймовірність загибелі ОСОБА_3 . 
Враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відлік шестимісячного строку, передбачений ч. 2 статтею 46 ЦК України розпочато з моменту такої події.
Установивши, що наявні в справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України 29 листопада 2023 року, суд першої інстанції, обґрунтовано задовольнив заяву.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина