27.07.2026 Справа № 756/12682/25
УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний №756/12682/25
Провадження №2/756/972/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:
 
головуючого судді Диби О.В.,
 
за участю секретаря Загороднюк В.В.,
 
представника позивача Юзипчука М.В., 
 
відповідача ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про споживчий кредит №2106229802007 від 03.03.2021 ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 5900 грн із строком кредитування 1 рік, з фіксованою процентною ставкою 2% в день за кожен день строку користування кредитом, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38%, починаючи з 30 дня - на 2,65%. 
Крім того, відповідно до укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про споживчий кредит №2106229817415 від 03.03.2021 ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 5900 грн із строком кредитування 1 рік, з фіксованою процентною ставкою 2% в день за кожен день строку користування кредитом, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38%, починаючи з 30 дня - на 2,65%.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення права вимоги №18-02/25 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 178151,15 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №2106229802007 від 03.03.2021 у розмірі 86427,39 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5613,60 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 80813,79 грн; заборгованості за кредитним договором №2106229817415 від 03.03.2021 у розмірі 91723,76 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 85823,76 грн.
Водночас, позивач просить стягнути в межах вказаної заборгованості суму у розмірі 151658,35 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №2106229802007 від 03.03.2021 у розмірі 73510,49 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5613,60 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 67896,89 грн; заборгованості за кредитним договором №2106229817415 від 03.03.2021 у розмірі 78147,86 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 72247,86 грн, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.08.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників.
Ухвалою суду від 24.11.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів з банківської установи було задоволено.
25.12.2025 на адресу суду надійшла відповідь від ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання вказаної вище ухвали суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Додаткового вказував, що позов є правомірним, усі докази, на яких він ґрунтується, наявні в матеріалах справи. 
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що він жодних кредитних договорів з позивачем не укладав, коштів не отримував, позивачем не надано доказів підтвердження отримання відповідачем суми кредиту, переходу права вимоги, а також пропущено строк позовної давності під час звернення до суду з вказаним позовом. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про споживчий кредит №2106229802007 від 03.03.2021 ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 5900 грн із строком кредитування 1 рік, з фіксованою процентною ставкою 2% в день за кожен день строку користування кредитом, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38%, починаючи з 30 дня - на 2,65%. 
Крім того, відповідно до укладеного з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про споживчий кредит №2106229817415 від 03.03.2021 ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 5900 грн із строком кредитування 1 рік, з фіксованою процентною ставкою 2% в день за кожен день строку користування кредитом, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64%, починаючи з 15 дня - на 1,38%, починаючи з 30 дня - на 2,65%.
Згідно п.2.2.2.1,2.2.2.2 договору, позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також у випадку неповної та/або несвоєчасної оплати кредиту та процентів за користування ним сплатити неустойку нараховану відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.3.3 договору, у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми Кредиту та/або процентів за користування ним. Товариство має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми Кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень: у разі, якщо сума, одержана за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за Договором; у разі, якщо сума, одержана за Договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань Позичальником на підставі Договору не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за цим Договором.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у нього утворилась заборгованість, яка становить 178151,15 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №2106229802007 від 03.03.2021 у розмірі 86427,39 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5613,60 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 80813,79 грн; заборгованості за кредитним договором №2106229817415 від 03.03.2021 у розмірі 91723,76 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 85823,76 грн.
Водночас, позивач просить стягнути в межах вказаної заборгованості суму у розмірі 151658,35 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором №2106229802007 від 03.03.2021 у розмірі 73510,49 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5613,60 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 67896,89 грн; заборгованості за кредитним договором №2106229817415 від 03.03.2021 у розмірі 78147,86 грн, а саме: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 72247,86 грн. 
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення права вимоги №18-02/25 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем, перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Посилання відповідача не обґрунтовані належними доказами, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.
Зокрема, згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» отриманої на запит суду, 03.03.2021 на емітовану на ім`я відповідача картку були зараховані кредитні кошти у розмірі 5900 грн та 5900 грн.
В процесі розгляду справи сторона відповідача не змогла повідомити іншої підстави для зарахування вказаних коштів на його рахунок окрім, як виконання зі сторони первісного кредитора умов кредитного договору.
Окрім того, на вимогу сторони відповідача судом було витребувано від сторони позивача оригінали укладених кредитних договорів з додатками. Вказані документи відповідали тим копіям, які були подані разом із позовною заявою.
Посилання на пропуск стороною позивача строків позовної давності не узгоджується із нормами чинного законодавства тому, судом до уваги не беруться з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Правила про позовну давність передбачають право на позов у матеріальному сенсі. Якщо особі належить цивільне право, і це право порушено, то вона вправі здійснити своє право у примусовому порядку, проти волі зобов`язаної особи, шляхом звернення до національного суду або до іншого компетентного органу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Згідно з статтею 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Строк давності переслідує кілька важливих цілей, а саме: забезпечує правову визначеність і закінченість, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, які мали місце у далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Так, з матеріалів справи убачається, що 16.02.2026 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Як встановлено судом, постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на усій території України з 12.03.2020 запроваджено карантин, який скасовано 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023.
Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Водночас, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено.
Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Законом України «Про внесення змін до ЦК України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023, який набрав чинності 30.01.2024, внесено зміни до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Разом із цим, Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» вищенаведений п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України скасований. Вказана норма набрала чинності 04.09.2025, а позивач звернувся до суду із позовною заявою 19.08.2025.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. 
Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Окрім цього, між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, підписано заявку на надання юридичної допомоги №266 від 01.07.2025 та витяг з акту №15 від 31.07.2025, на підставі яких вартість надання правової допомоги (надання усної та письмової консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду), склала 25000 грн. Згідно п.4.7 договору про надання правової допомоги підписанням акту про надання юридичної допомоги сторони підтвердили, що претензій одна до одної не мають.
Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18).
Судом встановлено, що у справі було відкрито спрощене позовне провадження, заявка та витяг з акту про надання юридичної допомоги містять такі правові послуги як надання усної та письмової консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тобто фактично правова допомога, яка надавалась позивачу, полягала у складанні процесуальних документів, а саме позовної заяви, а зазначення в описі інших послуг, похідних від складення позовної заяви, є штучним збільшенням витрат на правову допомогу.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. 
Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (Код ЄДРПОУ 42640371, місце знаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) заборгованість за кредитним договором №2106229802007 від 03.03.2021 у розмірі 73 510, 49 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 5 613,60 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 67 896,89 грн., та за кредитним договором №2106229817415 від 03.03.2021 у розмірі 78 147,86 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн; заборгованість за нарахованими процентами - 72 247 грн., що разом становить 151 658, 35 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (Код ЄДРПОУ 42640371, місце знаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (Код ЄДРПОУ 42640371, місце знаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 27.07.2026.

Суддя: Олексій ДИБА