УХВАЛА

17 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 925/1919/15(925/1182/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О. В. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В. Я., 

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет"
про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі Господарського суду Черкаської області 
за позовом ОСОБА_1 
до 1) Приватного підприємства "Віталком"
2) Приватного підприємства "Віталком" в особі арбітражного керуючого Гуріна Р. А.
3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет"
про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону та про визнання недійсним акту про придбання майна
у межах справи за заявою Українсько-американського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Каіс"
до Приватного підприємства "Віталком"
про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:
1. 21.11.2025 Господарський суд Черкаської області постановив рішення (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026) про відмову у задоволенні заявленого у межах справи про банкрутство Приватного підприємства "Віталком" (далі - Боржник) позову ОСОБА_1 (далі - Позивач) до відповідачів: Приватного підприємства "Віталком", Приватного підприємства "Віталком" в особі арбітражного керуючого Гуріна Р. А., Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про:
- визнання незаконними дій ліквідатора Боржника арбітражного керуючого Гуріна Романа Анатолійовича з підготовки до продажу майна Боржника, а саме: права вимоги Боржника до Позивача на підставі наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1919/15 коштів в сумі 3 093 977 грн 38 коп.;
- визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна Боржника, оформлених протоколом про результаті аукціону від 04.08.2025 № BRD001-UA- 20250724-57957, а саме продажу права вимоги Боржника до Позивача на підставі наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1919/15 коштів в сумі 3 093 977 грн 38 коп.;
- визнання недійсним акту від 14.08.2025 про придбання майна Боржника, а саме права вимоги Боржника до Позивача на підставі наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1919/15 коштів в сумі 3 093 977 грн 38 коп.
2. 17.04.2026 Позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Черкаської області від 21.11.2025 і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
3. У відзиві на касаційну скаргу Позивача, поданому до касаційного суду 02.07.2026, відповідач, ТОВ "Дебет", з посиланням на норми частини восьмої статті 129 ГПК України, зробив заяву про попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката із супроводу судового процесу у цій справі у касаційному суді в сумі 100 000 грн 00 коп., зазначивши, що докази на підтвердження понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
4. Верховний Суд постановою від 07.07.2026 залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , та - без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Черкаської області від 21.11.2025.
5. Водночас, при ухваленні 07.07.2026 постанови у цій справі Верховний Суд розподілив лише витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, поклавши їх на скаржника.
6. 09.07.2026 відповідач, ТОВ "Дебет" звернувся із заявою про прийняття додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_1 (скаржника) на користь відповідача, ТОВ "Дебет", понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в касаційному суді у сумі 100 000 грн 00 коп., приєднавши докази цих витрат.
Вимоги щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката обґрунтовані фактично понесеними витратами відповідача, ТОВ "Дебет", у суді касаційної інстанції у цій справі у заявленому фіксованому розмірі за надання правової допомоги адвоката відповідачу, ТОВ "Дебет", у цій судовій справі позовного провадження у суді касаційної інстанції, а саме, пов`язаних з представництвом адвокатом інтересів ТОВ "Дебет" у суді касаційної інстанції, за підготовку усіх процесуальних документів щодо захисту прав та інтересів відповідача, ТОВ "Дебет". 
7. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Частинами другою та третьою цієї статті ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
8. Відповідно до підпунктів "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
9. Згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі (після чого суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні, статті 218, 219 ГПК України в їх редакціях, чинних на дату ухвалення Верховним Судом 19.05.2026 постанови у цій справі) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені положення статті 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.
10. Щодо підстав для вимог про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у господарському процесі Суд зазначає, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
11. Згідно з вимогами частин першої, другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.
12. Щодо процесуального порядку заявлення стороною (учасником) у справі вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то за положенням частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частини другої цієї статті ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат за винятком суми сплаченого нею судового збору.
13. За аналізом процесуального законодавства визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до частини другої статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
14. Крім цього за положеннями частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
15. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
У разі ж недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Поряд з цим, обов`язок доведення неспівмірності витрат законодавець покладає на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
16. Щодо порядку обчислення гонорару Суд зазначає про таке.
Відповідно до визначення, наведеного у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
17. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (Провадження № 12-14гс22) (пункт 128) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
18. У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.
19. Водночас у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
20. У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (висновки, сформульовані у пункті 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24).
21.  Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 148 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) наголосила, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. 
22. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, ТОВ "Дебет" у відзиві на касаційну скаргу Позивача зробив у суді касаційної інстанції заяву про попередній розрахунок в сумі 100 000 грн 00 коп. його витрат на професійну правничу допомогу адвоката із супроводу судового процесу у цій справі у касаційному суді з перегляду оскаржуваних Позивачем постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та рішення Господарського суду Черкаської області від 21.11.2025, зазначивши, що докази на підтвердження понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку частини восьмої статті 129 ГПК України (пункт 3).
23. На підтвердження заявленої суми в 100 000 грн 00 коп. фактично понесених відповідачем, ТОВ "Дебет", судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи у касаційному суді ТОВ "Дебет додав до відзиву на касаційну скаргу та поданої 09.07.2026 заяви про прийняття додаткової постанови (пункт 6) відповідні докази, зокрема, 
- копію довіреності від 29.12.2025 (без номеру), згідно з якою ТОВ "Дебет" (довіритель) уповноважує адвоката Легку Олену Юріївну представляти інтереси довірителя, зокрема в органах судової влади (судах загальної юрисдикції, господарських та адміністративних судах, для чого для виконання представницьких функції адвокату Легкій Олені Юріївні надані права, зокрема підписувати заяви, скарги, клопотання, відзиви, апеляційні та касаційні скарги, вести справи у судах, брати участь у судових засіданнях тощо; 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 10725/10, виданого Легкій Олені Юріївні;
- копію витягу № 1076301 з Єдиного реєстру адвокат України, згідно з яким формою адвокатської діяльності адвоката Легкої Олени Юріївни є участь, зокрема у Адвокатському об`єднанні "Колт";
- копію договору від 03.01.2024 про надання правової допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Колт" та ТОВ "Дебет" (далі - Договір);
- копію додатку від 03.10.2025 № 18 до Договору (від 03.01.2024 про надання правової допомоги);
- копію акта від 08.07.2026 № 37 надання послуг.
24. За умовами договору від 03.01.2024 про надання правової допомоги адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту (ТОВ "Дебет"), а клієнт прийняти та оплатити замовлені ним юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором (пункт 1.1); перелік юридичних послуг, їх обсяг, вартість та строки надання узгоджуються сторонами за окремими за замовленнями клієнта (ТОВ "Дебет"), які погоджуються сторонами у додатках до Договору (пункт 1.2).
25. Згідно з умовами додатку від 03.10.2025 № 18 до договору від 03.01.2024 про надання правової допомоги, зокрема у пунктах 1, 2.5, 2.6:
- враховуючи пункт 1.2 Договору сторони домовились, що виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором надати, а клієнт - оплатити правову допомогу, надану виконавцем, пов`язану з представництвом інтересів клієнта у цій судовій справі (№ 925/1919/25 за вимогами Позивача до відповідачів, пункт 1 цієї ухвали) (пункт 1);
- на виконання пункту 1 цієї Додатковї угоди виконавець зобов`язаний представляти інтереси клієнта в суді касаційної інстанції, готувати всі необхідні процесуальні документи щодо захисту прав та інтересів Клієнта (пункт 2.5);
- вартість правової допомоги, передбаченої пунктом 2.5 цієї Додатковї угоди, становить 100 000 грн 00 коп. Ці послуги виконавця сплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця упродовж 30 днів після оприлюднення повного тексту рішення суду апеляційної інстанції (пункт 2.6); 
Зазначені вище Договір (про надання правової допомоги) та додаток від 03.10.2025 № 18 до Договору підписані сторонами. 
26. Згідно з актом від 08.07.2026 № 37 надання послуг представники сторін за Договором про надання правової допомоги та згідно з додатком від 03.10.2025 № 18 до Договору засвідчили, що склали цей акт про те, що на підставі Договору та виконавцем (адвокатським об`єднанням) були надані такі послуги: виконання Договору та додатку від 03.10.2025 № 18, правова допомога, пов`язана із представництвом інтересів клієнта (ТОВ "Дебет") у цій судовій справі (№ 925/1919/25 за вимогами Позивача до відповідачів, пункт 1 цієї ухвали) в суді касаційної інстанції, підготовкою всіх необхідних процесуальних документів щодо захисту прав та інтересів клієнта; із загальною вартістю наведених послуг в 100 000 грн 00 коп.
27. Адвокат Легка О. Ю. як представник ТОВ "Дебет" брала участь у судовому засіданні у касаційному суді 07.07.2026.
28. Водночас, дослідивши надані відповідачем, ТОВ "Дебет", докази та наведені у відповідних заявах/клопотаннях обґрунтування, заявлені цією особою витрати на професійну правничу допомогу адвоката та подані на їх підтвердження докази, Суд зазначає, що відповідач, ТОВ "Дебет", хоча формально і дотримав вимоги щодо надання доказів в обґрунтування та на підтвердження наданих ТОВ "Дебет" у цій справі послуг (робіт) з правничої допомоги адвоката у касаційному суді на заявлену суму в 100 000 грн 00 коп., між тим наведені докази, зокрема і Договір, і додаток від 03.10.2025 № 18 до Договору, а також складений адвокатським об`єднанням та ТОВ "Дебет" акт від 08.07.2026 № 37 надання послуг, окрім цитування пункту 2.5 додатку від 03.10.2025 № 18 до Договору, згідно з умовами у якому сторони без деталізації погодили обов`язок виконавця (адвокатського об`єднання) представляти інтереси клієнта (ТОВ "Дебет") в суді касаційної інстанції, готувати всі необхідні процесуальні документи щодо захисту прав та інтересів Клієнта у цій судовій справі (№ 925/1919/25 за вимогами Позивача до відповідачів, пункт 1 цієї ухвали), всупереч встановленим законодавцем вимогам у частині третій, четвертій статті 126 ГПК України (пункти 14, 15, 16, 20, 21 цієї ухвали) не містять ні детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (конкретного складу дій адвоката, що були вчинені на виконання договору й призвели до настання визначених таким договором умов платежу), ні переліку складених адвокатом процесуальних документів та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ТОВ "Дебет" у цій справі, ні документального підтвердження та обґрунтування погодженого сторонами та заявленого до стягнення розміру таких витрат у цій справі, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи (висновки у пункті 21 цієї ухвали). 
У зв`язку з цим Суд позбавлений можливості оцінити співмірність заявлених ТОВ "Дебет" до стягнення з Позивача витрат на оплату послуг адвоката у цій справі у сумі 100 000 грн. 00 коп. зі: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також оцінити реальність та розумність таких витрат (частина четверта статті 126 ГПК України, висновки у пунктах 15, 20, 21).
А тому Суд дійшов висновку, що надані та перелічені ТОВ "Дебет" на підтвердження цих витрат докази (пункти 23- 26) у їх сукупності є недостатніми та неналежними на підтвердження надання адвокатом ТОВ "Дебет" послуг у межах надання професійної правничої допомоги у цій справі у Верховному Суді (Касаційному господарському суді) на заявлену суму в 100 000 грн 00 коп.
29. Дійшовши цього висновку, вимоги у заяві відповідача, ТОВ "Дебет", щодо ухвалення додаткового рішення та розподіл витрат на професійну правничу допомогу у цій справі у заявленому розміру з покладенням таких витрат на Позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 86, 123, 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебет" про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат у справі Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1919/15 (925/1182/25)  відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Васьковський
Судді В. І. Картере 
В. Я. Погребняк