ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | | Справа № 460/10501/26 пров. № А/857/42325/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р. М., суддів Димарчук Т. М.,Димарчук Т. М., розглянув в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року (головуючий суддя К.М. Недашківська, м. Рівне) у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
Короткий зміст позовних вимог
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у проведенні з 01.01.2026 перерахунку основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ у редакції Закону України №230/96-ВР, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2026 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ у редакції Закону України №230/96-ВР, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, визначених законом на відповідний календарний період виплати пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суд першої інстанції постановив рішення, яким задоволено повністю адміністративний позов, а саме суд: - визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР; - зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок і виплату основної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з 01.01.2026 , з урахуванням раніше виплачених сум.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції керувався нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі – Закон №796-ХІІ), Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» від 29 червня 2021 року № 1584-ІХ (далі - Закон № 1584-ІХ) та врахував висновки Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладені у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі № 240/1121/24. Суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону № 796-XII у редакції Закону №230/96-ВР, тому позивач як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, може претендувати на отримання пенсії в розмірі, визначеному у статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР, тобто в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік». З цих мотивів відмова територіального органу ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії у наведеному вище розмірі є протиправною.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликається на те, що відповідно до частини третьої статті 54 Закону № 796-XII зі змінами, внесеними Законом № 1584-ІХ, які набрали чинності з 01.07.2021, передбачено розміри пенсії по інвалідності. Іншого розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до відповідної категорії, ніж визначено частиною третьою статті 54 Закону № 796-XII, чинним законодавством не передбачено.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Суд на підставі частини четвертої статті 304 КАС України дійшов висновку, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Обставини справи, які встановив суд першої інстанції та перевірив суд апеляційної інстанції
Позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
За наслідками розгляду заяви позивача про перерахунок та виплату пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, відповідач листом № 1700-0202-8/34837 від 30.04.2026 повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії на вказаних позивачем умовах, оскільки її розмір визначений у відповідності до статті 54 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" від 29.06.2021 № 1584-IX і іншого порядку обчислення цього виду пенсії чинним законодавством не передбачено. 
Норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини
Основні положення щодо соціального захисту потерпілого населення, яке постраждало внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені нормами Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсійне забезпечення осіб, які віднесені до категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано положеннями статті 54 Закону № 796-XII, яка неодноразово зазнавала змін.
Статтею 54 Закону № 796-XII (у редакції Закону № 230/96-ВР, яка діяла до 01.01.2015) було передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
28.12.2014 Верховна Рада України прийняла Закон України № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким текст статті 54 Закону № 796-XII викладено у новій редакції. Зокрема, частину 3 та 4 замінено положеннями такого змісту: «Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань»; ці зміни набрали чинності з 01 січня 2015 року.
07.04.2021 Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-333/2018 (4498/18) ухвалив рішення № 1-р(ІІ)/2021, яким визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину 3 статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Конституційний Суд України також встановив, що частина 3 статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону № 76-VIII втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021, а у пункті 3 визначив, що Верховна Рада України протягом трьох місяців з дня ухвалення цього рішення повинна привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 76-VIII, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням. У разі неприведення нормативного регулювання у відповідність із Конституцією України, через три місяці з дня ухвалення цього Рішення застосуванню підлягатиме частина 4 статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, яка передбачає, що: «В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».
На виконання Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021, Верховна Рада України 29.06.2021 прийняла Закон № 1584-ІХ, яким внесла зміни до Закону № 796-ХІІ, в тому числі в частині визначення розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи. Частина 3 статті 54 Закону № 796-ХІІ (в редакції після змін, внесених Законом № 1584-ІХ) передбачає, що розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.
Конституційний Суд України прийняв рішення від 03.04.2024 № 4-р(І)/2024, в якому за результатом аналізу статей 3, 16, 50 Конституції України, Рішення від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 констатував, що Верховна Рада України Законом №1584-IX повторно запровадила правове регулювання з тим самим недоліком, а саме - визначила у частині 3 статті 54 Закону № 796-ХІІ мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менших, ніж їх було гарантовано положеннями зазначеного закону в редакції Закону № 230/96-ВР.
Позиція суду апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на такі мотиви:
суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону №230/96-ВР, тому позивач як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, може претендувати на отримання пенсії в розмірі, визначеному у статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР, тобто в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», а відмова відповідача у виплаті пенсії в цьому розмірі є протиправною.
Аргументи апелянта зводяться до того, що на момент виникнення спірних правовідносин територіальний орган ПФУ керувався чинною редакцією частини третьої статті 54 Закону № 796-XII зі змінами, внесеними Законом № 1584-ІХ, які набрали чинності з 01.07.2021; чинний закон визначає розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, в конкретних сумах.
Обставини справи встановлені судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів правильно, сторонами не оспорюються. Отже, спірним у цій справі є обрання норми матеріального права, яка регулює спірні правовідносини, а саме: застосування частини третьої статті 54 Закону № 796-XII в редакції Закону № 230/96-ВР чи в редакції Закону № 76-VIII.
Відповідно до частини п?ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У постанові Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі № 240/1121/24 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав дійшла висновку, що попри формальне виконання законодавцем Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 (щодо внесення відповідних змін до Закону №796-ХІІ в частині надання повноважень уряду визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), встановлені ним у статті 54 Закону № 796-ХІІ (в редакції Закону № 1584-IX) нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР. Судова палата сформувала такий висновок щодо тлумачення та застосування норм Закону №796-ХІІ в частині, що стосується визначення розміру пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:
- прийняттям Закону № 1584-IX всупереч Рішенню Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 не досягаються мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- оскільки змінами внесеними Законом № 1584-IX до статті 54 Закону № 796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону № 230/96-ВР, то до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР.
Аргументи апелянта за своїм змістом фактично зводяться до заперечення наведених вище висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування, тому суд їх відхиляє. Водночас апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції при вирішенні спору належно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та надав їм правову оцінку, що відповідає усталеним висновкам Верховного Суду щодо застосування в аналогічних спорах статті 54 Закону № 796-XII. З огляду на це суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР, у зв`язку із чим позивач як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, може претендувати на отримання пенсії в розмірі, визначеному у статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР, тобто в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», а відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в цьому розмірі є протиправною та призводить до порушення законних інтересів особи, за захистом яких вона звернулася до суду. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Оскільки апеляційний суд визнав доводи апеляційної скарги помилковими та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, то апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
З огляду на висновок по суті апеляційної скарги суд покладає понесені апелянтом судові витрати на нього.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року у справі № 460/10501/26 – без змін.
Понесені апелянтом судові витрати покласти на нього.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення постанови. 

Головуючий суддя | | Р. М. Москаль
судді | | Т. М. Димарчук
| | П. І. Сало
Повне судове рішення складено 10.09.26