Єдиний унікальний номер 741/508/26
Провадження № 2/741/793/26

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 06 липня 2026 року 

Носівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Киреєва О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – позивач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
30 березня 2026 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 09 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 6798881 (далі – кредитний договір № 6798881), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% в день на суму залишку заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту – 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 862,50 грн., та неустойки – 250 грн. за кожен день понадстрокового користування.
11 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит № 45563424 (далі – кредитний договір № 45563424), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн. строком на 26 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,192% в день на суму залишку заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту – 16% від суми наданого кредиту, що становить 560 грн., та пені – 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 05 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 16128002 до кредитного договору № 45563424, відповідно до умов якої строк кредитування було продовжено на 7 днів та змінено денну процентну ставку з 0,192% на 1%. 
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 31419,72 грн.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь:
- заборгованість за кредитним договором № 6798881 від 09 жовтня 2025 року в сумі 20185 грн.;
- заборгованість за кредитним договором № 45563424 від 11 жовтня 2025 року в сумі 11234,72 грн.;
- судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.;
- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року у справі було відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Сторонам було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, інформація про розгляд справи також була розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу Судова влада України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідач відзив на позов до суду не подала.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 березня 2021 року у справі 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
09 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 6798881, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% в день на суму залишку заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту – 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 862,50 грн., та неустойки – 250 грн. за кожен день понадстрокового користування.
11 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит № 45563424, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн. строком на 26 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,192% в день на суму залишку заборгованості за тілом кредиту, комісії за надання кредиту – 16% від суми наданого кредиту, що становить 560 грн., та пені – 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 05 листопада 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 16128002 до кредитного договору № 45563424, відповідно до умов якої строк кредитування було продовжено на 7 днів та змінено денну процентну ставку з 0,192% на 1%. 
Кредитні договори № 6798881 від 09 жовтня 2025 року та № 45563424 від 11 жовтня 2025 року, а також додаткова угода № 16128002 від 05 листопада 2025 року до кредитного договору № 45563424, підписані відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Оскільки зміст укладених між сторонами договорів зафіксований в кількох документах, вчинених в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даних правочинів дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.ст. 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України.
При цьому, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, сторони у вказаних договорах досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим вони в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами.
Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, надав відповідачу кредити у обумовленому договорами розмірі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитними договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить:
- за кредитним договором № 6798881 від 09 жовтня 2025 року – 20185 грн., з якої 5000 грн. – основна сума боргу, 4322,50 грн. – відсотки, 862,50 грн. – комісія та 10000 грн. – неустойка; 
- за кредитним договором № 45563424 від 11 жовтня 2025 року – 11234,72 грн., з якої 3500 грн. – основна сума боргу, 245 грн. – відсотки, 489,72 грн. – комісія та 7000 грн. – неустойка.
Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаних розрахунків заборгованості, не доведено належного повернення кредитів у розмірі та на умовах, визначених договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач допустила порушення умов договорів щодо своєчасної та повної сплати кредитів та плати за користування ними, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією.
Щодо позовних вимог про стягнення неустойки, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ураховуючи те, що неустойка, яка передбачена договорами, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 17000 грн. неустойки задоволенню не підлягають.
За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 14419,72 грн.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., а також у зв`язку із розглядом справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн., що підтверджується матеріалами справи.
Позовні вимоги задоволено на 45,89 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1221,78 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2065,05 грн.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року в справі № 275/150/22.
Відповідачем не подано клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат.
Керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, –
ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: м. Київ, площа Арсенальна, 1-Б:
- заборгованість за договором кредитної лінії № 6798881 від 09 жовтня 2025 року в сумі 10185 (десять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн.;
- заборгованість за договором про надання коштів у кредит № 45563424 від 11 жовтня 2025 року в сумі 4234 (чотири тисячі двісті тридцять чотири) грн. 72 коп.
- судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1221 (одна тисяча двісті двадцять одна) грн. 78 коп.;
- витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2065 (дві тисячі шістдесят п`ять) грн. 05 коп.
У задоволенні частини позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» неустойки відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв