Справа № 674/1456/26
Провадження № 2/674/1182/26

РІШЕННЯ
іменем України 

18 серпня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Калянової І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 58604,95 грн),
в с т а н о в и в :
До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить суд стягнути з останньої заборгованість у сумі 58604,95 грн за кредитним договором № 94334657000 від 11.02.2018 (далі - кредитний договір), а також судовий збір у сумі 3328,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором - АТ "УКРСИББАНК". За результатами укладення договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором та правових наслідків відступлення права вимоги і факторингу.
Разом із поданням позову представник позивача - адвокат Зімірьова О.О. - заявила клопотання про розгляд справи без її участі.
Ухвалою від 20.07.2026 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між АТ "УКРСИББАНК" (далі - первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 94334657000 від 11.02.2018 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 5775,00 грн строком на 8 місяців з поверненням не пізніше 11.10.2018, а також, на підставі клопотання відповідача, додатковий кредит у формі кредитної лінії (ліміту кредитування, овердрафту) на картковому рахунку з початковим лімітом та подальшим його збільшенням у грудні 2019 року до 42000,00 грн, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 55,00% річних за операціями отримання готівки та безготівковими операціями. Відповідач отримала обумовлені кредитним договором кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується випискою з обліку кредитної заборгованості за відповідним картковим рахунком.
Вказаний вище кредитний договір підписаний відповідачем власноручно.
У результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість, з якої: 37504,39 грн - заборгованість за основним боргом; 20750,56 грн - заборгованість за відсотками; 350,00 грн - заборгованість за комісією, а разом 58604,95 грн.
Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткові платежі 04.01.2022 у розмірі 5000,00 грн та 23.01.2022 у розмірі 5000,00 грн, які зараховано в рахунок погашення заборгованості; після зазначених платежів заборгованість відповідача погашена не була.
Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором була передана первісним кредитором позивачу на підставі договору факторингу № 237 від 25.01.2023 та реєстру боржників від 25.01.2023 до цього договору, що підтверджується актом приймання-передачі права вимоги від 25.01.2023. Виконання позивачем обов`язку з фінансування на користь первісного кредитора підтверджено платіжною інструкцією.
Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором та позивачем договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 237 від 25.01.2023 заборгованість відповідача станом на дату переходу права вимоги становила 58604,95 грн (37504,39 грн - основний борг, 20750,56 грн - відсотки, 350,00 грн - комісія), що повністю збігається із сумою, заявленою позивачем до стягнення станом на дату подання позову. Отже, після переходу права вимоги позивач додаткових нарахувань відсотків, комісій чи будь-яких санкцій не здійснював, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінював.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи, оцінюючи їх у сукупності, суд виходив з такого.
Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеним нею кредитним договором.
Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Первісний кредитор свої зобов`язання за укладенимм договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, була зобов`язана в силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому в матеріалах справи документів, які б підтверджували повне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає.
Відповідач, у свою чергу, не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також комісією відповідно до умов договору, що випливає з розрахунку заборгованості, наданого позивачем.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє прао грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні врегульовано Законом України "Про споживче кредитування".
Так, п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону "Про споживче кредитування" визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 1 Закону "Про споживче кредитування" новий кредитор - особа, яка у встановленому законодавством порядку набула за цивільно-правовим договором або з нших підстав заміни кредитора у зобов`язанні право вимоги за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим ч. 2 ст. 3 цього Закону.
Частиною 1 статті 18 Закону "Про споживче кредитування" визначено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Частиною 2 статті 18 Закону "Про споживче кредитування" встановлено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається лише фінансовій установі. Позивач є фінансовою установою, що має право на надання послуг з факторингу на підставі відповідної ліцензії.
До нового кредитора преходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) (ч. 3 ст. 18 Закону "Про споживче кредитування").
Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 3328,00 грн.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача в повному обсязі.
Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивач, за наявності підстав, вправі вирішити шляхом подання заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 81, 133, 141, 258-260, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 205, 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 617, 627, 628, 629, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, Законом України "Про споживче кредитування", суд, -
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 94334657000 від 11.02.2018 у сумі 58604,95 грн, з яких:
- сума заборгованості за основною сумою боргу - 37504,39 грн;
- сума заборгованості за відсотками - 20750,56 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" судові витрати у сумі 3328,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" (місцезнаходження: м. Одеса вул. Гімназична, 11, код ЄДРПОУ 42633165).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення складено та підписано 18 серпня 2026 року.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ