Справа № 761/26048/24
Провадження № 2/761/1102/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді:   Левицької Т.В.
при секретарях:    Герасько Д.М., Котляренко К.І., Поповій В.О.
за участю 
представника позивача:    ОСОБА_1 
представників відповідача-1  Делявської Г.М., Костюченка С.Г., Кунди А.О. , Дєдушева І.В. 
представників відповідача-2  Берьозкіної Ю.В., Сергєєва П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» про захист честі, гідності та ділової репутації, -
в с т а н о в и в :
В липні 2024 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: 
- визнати недостовірною інформацію, що була повідомлена 04 липня 2024 року головою Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) Оленою Думою під час круглого столу «EU-UA»: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», організованого видавництвом «Юридична практика» щодо ОСОБА_4 та його дружини з приводу наявності в них тісних стосунків з кремлівською верхівкою та перебування дружини ОСОБА_4 племінницею дружини ОСОБА_7 ;
- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Приватне акціонерне товариство «Юридична практика» спростувати недостовірну інформацію, що була повідомлена ІНФОРМАЦІЯ_1 головою АРМА Оленою Думою під час круглого столу «EU-UA»: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», організованого видавництвом «Юридична практика» щодо ОСОБА_4 та його дружини з приводу наявності в них тісних стосунків з кремлівською верхівкою та перебування дружини ОСОБА_4 племінницею ОСОБА_7 через його дружину шляхом публічного спростування головою АРМА Оленою Думою зазначеної інформації з розміщенням на інформаційних ресурсах видавництва «Юридична практика» (веб-сайт, сторінці фейсбук, ютуб-каналі) не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду за даним позовом законної сили;
стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1 (одну) гривню;
стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 липня 2024 року видавництвом «Юридична практика» було проведено круглий стіл «EU-UA: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», де спікерами, окрім інших, була голова АРМА Олена Дума . Це був відкритий онлайн-захід з метою доведення інформації для широкої аудиторії, у тому числі шляхом трансляції в подальшому на інформаційних ресурсах «Юридична практика», у тому числі на каналі YouTube, з метою поширення та доведення інформації ще більшій аудиторії. Зазначена трансляція розміщена на вебпорталі ІНФОРМАЦІЯ_5/, в публікації інформації фейсбук-сторінці на ІНФОРМАЦІЯ_2 ютуб-каналі ІНФОРМАЦІЯ_3 де кожен охочий може ознайомитися й переглянути відповідний запис круглого столу, що таким чином призводить до розповсюдження інформації великому за чисельністю колу осіб.
Як зауважує позивач, відповідно до відеозапису круглого столу вбачається, що спікером - головою АРМА Оленою Думою було заявлено недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 та його дружини наступного змісту: «Ви знаєте, що у засобах масової інформації нещодавно просто взірвалася тема передачі в управління арештованого активу торгового центру Гулівер. Величезний торговий центр. Я маю, до речі, сказати про те, що насправді власники мають відношення до ОСОБА_4 , дружина якого і він сам мають, зокрема, тісні стосунки, на жаль, з кремлівською верхівкою. Його дружина є племінницею, ееее, дружини ОСОБА_7 , здається, але це все свідчить про те, які є сплетіння корупційні, коріння і т.д.». Інформацію головою АРМА Оленою Думою заявлено відносно ОСОБА_4 та його дружини. Оскільки інформація відносно того, хто є дружиною ОСОБА_4 , є загальнодоступною, то необмеженому колу осіб зрозуміло, що мова йде про ОСОБА_11. Головою АРМА Оленою Думою , яка є представником державного органу й посадовою особою АРМА, надано інформацію необмеженому колу осіб під час проведення круглого столу.
Позивач вказує, що заявлена головою АРМА Оленою Думою інформація не відповідає дійсності та її викладення у широкі маси населення представником державного органу на офіційному заході щодо діяльності АРМА негативно впливає на ділову репутацію ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_11 , оскільки з урахуванням військової агресії зі сторони РФ на території України будь-яка причетність до РФ є практично руйнівною для кар`єри та життя в Україні, а так як ця інформація не відповідає дійсності, то заявлені фактичні твердження призводять до повного руйнування життя та кар`єри позивача та його дружини в результаті поширення головою АРМА Оленою Думою недостовірної інформації. Поширення такої інформації відповідачем порушує особисті немайнові права ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_11 , дискредитує їх в очах широкого загалу, вказує на наявність, нібито, родинних стосунків з представниками керівного складу РФ, що призводить до негативного ставлення суспільства до позивача та його сім`ї, висвітлення позивача та членів його сім`ї з точки зору загальноприйнятих у суспільстві уявлень про добро і зло у взаємозв`язку з ворогом, може породжувати негативне ставлення до їх якостей як людей, громадян, бізнесменів. Поширення інформації, яка є недостовірною, створює та принижує діяльність позивача та його дружини з боку громадськості та суспільства й негативно впливає на їх бізнес та ділову репутацію, породжує сумніви щодо дотримання ними моральних правових норм, завдає їм значних моральних страждань.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження.
01.10.2024 року надійшов відзив від відповідача-1 - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), в якому представник вказаної сторони заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що поширена головою АРМА Оленою Думою під час проведення круглого столу інформація про позивача не виходить за рамки суспільної моралі, висловлена у формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, не носить характеру завідомо неправдивих відомостей та не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації, а також те, що інформація є оціночним судженням, а не фактичним твердженням, тому, на думку представника відповідача-1, у задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити в повному обсязі.
23.04.2025 року надійшов відзив від відповідача-2 - Приватного акціонерного товариства «Юридична практика», процесуальний строк для подання якого було поновлено судом в судовому засіданні. В своєму відзиві представник відповідача-2 вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ПрАТ «Юридична практика» не здійснювала будь-якого поширення будь-якої інформації стосовно позивача, не порушувала будь-яких його прав чи законних інтересів.
Представник відповідача-2 зауважує, що належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, власник вебсайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Представник відповідача-2 зазначає, що оскільки ПрАТ «Юридична практика» не здійснювала поширення будь-якої інформації по відношенню до позивача, то вона не має нести будь-якої відповідальності за таке поширення. Він вважає, що позовні вимоги суперечать нормам чинного законодавства та не містять жодного правового обґрунтування, всі висловлювання голови АРМИ є виключно оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню.
25.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, процесуальний строк для подання якої було поновлено судом в судовому засіданні. У відповіді на відзив стороною позивача викладено заперечення щодо доводів відповідача-1 та вказано, що інформація, що була повідомлена відносно ОСОБА_4 та його дружини Головою АРМА Оленою Думою з приводу тісних стосунків з кремлівською верхівкою та наявність у дружини ОСОБА_4 родинних стосунків з родиною ОСОБА_7 , не відповідає дійсності. Відповідачем-1 не надано жодного належного доказу на підтвердження зазначених Головою АРМА Оленою Думою обставин.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» про захист честі, гідності та ділової репутації - задоволено. Закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» про захист честі, гідності та ділової репутації, в частині позовних вимог про зобов`язання Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Приватне акціонерне товариство «Юридична практика» спростувати недостовірну інформацію, що була повідомлена ІНФОРМАЦІЯ_1 головою АРМА Оленою Думою під час круглого столу «EU-UA»: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», організованого видавництвом «Юридична практика» щодо ОСОБА_4 та його дружини з приводу наявності в них тісних стосунків з кремлівською верхівкою та перебування дружини ОСОБА_4 племінницею ОСОБА_7 через його дружину шляхом публічного спростування головою АРМА Оленою Думою зазначеної інформації з розміщенням на інформаційних ресурсах видавництва «Юридична практика» (веб-сайт, сторінці фейсбук, ютуб-каналі) не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду за даним позовом законної сили; стягнення з Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» судових витрат.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача-1 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві.
Представники відповідача-2 в судовому засіданні вважали, що позов не підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку.
Так, статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно приписів ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
У свою чергу, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
У відповідності до положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується cудовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, а статтями 297, 299 ЦК України передбачено право на повагу до гідності та честі, а також право на недоторканість ділової репутації.
Фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію (частина перша статті 302 ЦК України).
Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності (абзац перший частини другої статті 302 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.
Як встановлено вимогами положеннями ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.
Відповідно з роз`ясненнями, наданими судам у пунктах 1, 4, 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вбачається, зокрема, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. За змістом частин першої та другої статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Положеннями ст.30 вказаного Закону визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.
Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці ЄСПЛ при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
При цьому, не містить оціночних суджень інформація, яка стосується конкретних подій, конкретної особи та подається як вже установлений факт.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи і не оспорювалося представниками сторін, 04 липня 2024 року видавництвом «Юридична практика» було проведено круглий стіл «EU-UA: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», де спікерами, окрім інших, була голова АРМА Олена Дума . Це був відкритий онлайн-захід з метою доведення інформації для широкої аудиторії, у тому числі шляхом трансляції, розміщеної на вебпорталі ІНФОРМАЦІЯ_5/, на на каналі YouTube, з метою поширення та доведення інформації ще більшій аудиторії. 
Під час проведення круглого столу спікером - головою АРМА Оленою Думою було заявлено недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4 та його дружини наступного змісту: «Ви знаєте, що у засобах масової інформації нещодавно просто взірвалася тема передачі в управління арештованого активу торгового центру Гулівер. Величезний торговий центр. Я маю, до речі, сказати про те, що насправді власники мають відношення до ОСОБА_4 , дружина якого і він сам мають, зокрема, тісні стосунки, на жаль, з кремлівською верхівкою. Його дружина є племінницею, ееее, дружини ОСОБА_7 , здається, але це все свідчить про те, які є сплетіння корупційні, коріння і т.д.» (стенограма запису проміжку відеозапису 18:09-18:46). 
Натомість, в судовому засіданні представником відповідача-1 було зазначено, що поширена головою АРМА Оленою Думою під час проведення круглого столу інформація про позивача не виходить за рамки суспільної моралі, висловлена у формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, не носить характеру завідомо неправдивих відомостей та не є розповсюдженням завідомо неправдивої інформації, а також те, що інформація є оціночним судженням, а не фактичним твердженням.
Проте з вказаними доводами відповідача-1 суд не погоджується, враховуючи те, що головою АРМА Оленою Думою повідомлено факти, які можна перевірити щодо достовірності. Наявність родинних стосунків та тісних контактів повинна бути підтвердженою відповідними доказами. Головою АРМА Оленою Думою , яка є представником державного органу й посадовою особою АРМА, надано інформацію необмеженому колу осіб під час проведення круглого столу. 
Матеріалами справи доведено розповсюдження головою АРМА Оленою Думою як представником державної установи та посадовою особою АРМА відповідної недостовірної інформації, тягар доведеності достовірності повідомленої інформації, що ОСОБА_4 та його дружина «мають, зокрема, тісні стосунки, на жаль, з кремлівською верхівкою. Його дружина є племінницею дружини ОСОБА_7 », покладається саме на особу, яка повідомила цю інформацію - голову АРМА Олену Думу (Постанова Верховного Суду від 22.11.2021 року у справі № 761/32924/19-ц).
Недостовірність поширеної інформації підтверджується тим, що станом на дату розповсюдження вищезазначеної інформації доказів про достовірність такої інформації відповідачем-1 суду не надано. Наявність родинних стосунків та тісних контактів повинна бути підтвердженою відповідними доказами.
Отже, інформація щодо ОСОБА_4 та його дружини з приводу наявності в них тісних стосунків з кремлівською верхівкою та перебування дружини ОСОБА_4 племінницею дружини ОСОБА_7 , не відповідає дійсності, відтак є недостовірною.
Доводи сторони відповідача-1 про те, що позивач є публічною особою, а тому межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою, ніж до окремої пересічної особи, в даному випадку жодним чином не спростовують обставини, що вищевказана інформація, поширена головою АРМА Оленою Думою , є фактичними твердженнями, висловлюваннями і мають бути підтверджені при розгляді справ вказаної категорії доказами в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України та не можуть бути поширені необмеженому колу осіб без наявності таких доказів.
Відповідач-1, всупереч вимогам частини 3 статті 12 ЦПК України, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що поширена ним про позивача інформація відповідала принципу достовірності, була перевірена і не була спрямована на посягання на особисті немайнові права позивача.
Стосовно позовних вимог про стягнення коштів моральної шкоди з відповідача-1 слід зазначити наступне.
Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що недостовірною інформацією, яка була повідомлена посадовою особою - головою АРМА Оленою Думою необмеженому колу осіб щодо позивача та його дружини, завдано моральної шкоди позивачу, яка полягає у приниженні честі, гідності і ділової репутації позивача та членів його сім`ї, оскільки ця інформація була повідомлена посадовою особою - головою АРМА Оленою Думою, а тому сприймається особами як достовірна й перевірена.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач зазнав моральних страждань та до відшкодування підлягає моральна шкода в розмірі - 1 (однієї) гривні з відповідача-1.
За викладених вище обставин та умов, оскільки поширена інформація негативно впливає на особисті немайнові права позивача, суд дійшов висновку про наявність складу юридичного правопорушення, необхідного для задоволення позовних вимог позивача.
Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи, що права позивача були порушені відповідачем-1, суд вважає за можливе стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3 391,36 гривень (три тисячі триста дев`яносто одну гривню тридцять шість копійок).
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з огляду на предмет та підстави позову, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов  ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ЄДРПОУ 41037901, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1), Приватного акціонерного товариства «Юридична практика» (ЄДРПОУ 22890879, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 10, офіс 12) про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити.
Визнати недостовірною інформацію, що була повідомлена 04 липня 2024 року головою Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів Оленою Думою під час круглого столу «EU-UA»: назрілі євроінтеграційні зміни в підходах до управління арештованими активами», організованого видавництвом «Юридична практика» щодо ОСОБА_4 та його дружини з приводу наявності в них тісних стосунків з кремлівською верхівкою та перебування дружини ОСОБА_4 племінницею дружини ОСОБА_7 .
Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1 (одну) гривню.
Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3 391,36 гривень (три тисячі триста дев`яносто одну гривню тридцять шість копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законні сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: