П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16421/26	

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2026 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Терещенко Н.В., третя особа: Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" про визнання дій протиправними та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
03.06.2026р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Н.В., третя особа: Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» про визнання дій протиправними та скасування постанови, в якому просила:
визнати протиправними дії старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Терещенко Н.В. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №80360138 від 26.02.2026р. з виконання рішення Південного міського суду Одеської області від 02.12.2025р. про стягнення з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 45 504,33 грн;
скасувати постанову старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Терещенко Н.В. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80360138 від 26.02.2026 р.;
зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80360138 від 26.02.2026р. з виконання рішення Південного міського суду Одеської області від 02.12.2025р. про стягнення з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 45 504,33 грн.
встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі, зобов`язавши відповідача вчинити певні дії, подати протягом десяти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду, звіт про виконання рішення суду.
Одеський окружний адміністративний суд залишив позовну заяву без руху. В ухвалі від 05.06.2026р. суд вказав, що позовна заява відповідно до частини першої статті 169 КАС України підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: для подання до суду позовної заяви у новій редакції відповідно до вимог статті 160 КАС України; платіжного документу про сплату судового збору у сумі 2 129,92 грн.
Ухвала від 05.06.2026р. надіслана представнику позивача в електронний кабінет 06.06.2026р. о 01:24, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.06.2026р. повернув позовну заяву позивачеві, оскільки станом на 19.06.2026р. до суду не було подано жодного документу на виконання ухвали, недоліки позовної заяви були не усунуті.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Н.В., третя особа: Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» про визнання дій протиправними та скасування постанови – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження ухвалою від 24.06.2026р.

Обставини справи 
27.05.2026р. Південний міський суд Одеської області постановив ухвалу про закриття провадження у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Фомича О.М. на дії старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та повідомив позивача, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.
12.01.2026 р. Південний міський суд Одеської області видав виконавчий лист щодо стягнення з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 45 504,33 грн.
По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 80360138 (ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження: 3Е4392575981). Однак стягнення з боржника не проводилось.
03.03.2026р. позивач отримала засобом поштового зв`язку (лист R067111410892) постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 26.02.2026 р.
У постанові зазначено, що Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки та перебуває на завершальній стадії приватизації, що здійснюється Фондом державного майна України - органом, уповноваженим управляти корпоративними правами держави у статутному капіталі Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (державна частка становить 99,5667%). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019р. №36-р прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій розміром 99,5667% статутного капіталу Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод». Зазначене Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019р. №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» міститься у вільному доступі на офіційному вебсайті за посиланням: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/36-2019-%D1%80, та станом на 26.02.2026 є чинним. Ураховуючи викладене, керуючись пунктом 12 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Південного відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Терещенко Н.В., винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №80360138, у зв`язку із включенням єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод».
Вважаючи зазначену постанову старшого державного виконавця Південного відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Терещенко Н.В. неправомірною, позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду. 

Оцінка суду першої інстанції
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов таких висновків.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 05.06.2026 р. зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення: подання до суду позовної заяви у новій редакції у відповідності до вимог статті 160 КАС України та платіжного документу про сплату судового збору у сумі 2129,92 грн.
Згідно з частиною третьою статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
У позовній заяві позивачем заявлено позовні вимоги до старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Н.В.
Проте відповідно до статті 287 КАС України належним відповідачем у справі є орган публічної влади, а не його посадова особа.
Враховуючи, що ухвала отримана представником позивача 06.06.2026р., десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви сплинув 16.06.2026р. Однак станом на 19.06.2026р. до суду не подано жодного документу на виконання ухвали, недоліки позовної заяви не усунуто.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що станом на 19.06.2026 р. до суду не надійшло жодного документу на виконання ухвали від 05.06.2026 р., недоліки позовної заяви не усунуто, вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останнього права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву з підстав несплати судового збору, не врахував правову природу спірних правовідносин, які виникли у межах здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого на користь позивача, а також не врахував правові висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду щодо необхідності забезпечення ефективного доступу особи до процедур судового контролю за виконанням судових рішень.
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви є помилковим, а застосування пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України - передчасним та необґрунтованим. 
Таким чином, суд першої інстанції фактично обмежив право позивача на доступ до суду, гарантоване ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, без належного процесуального аналізу всіх обставин справи.

Позиція відповідача у справі на заявлену апеляційну скаргу
Відповідач, належно повідомлений про апеляційний розгляд справи, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Третя особа, належно повідомлена про апеляційний розгляд справи, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (абзац перший частини першої статті 169 КАС України).
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (абзац перший частини другої статті 169 КАС України).
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина п`ята статті 169 КАС України).
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина п`ята статті 251 КАС України).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абзац другий частини шостої статті 251 КАС України).
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 251 КАС України).
Отже, суд у складі колегії суддів, зважаючи на обставини справи, вважає за доцільне вказати, що строк на усунення встановлених судом першої інстанції недоліків сплинув тільки 18.06.2026р., оскільки ухвала від 05.06.2026р. вважається врученою представнику позивача у робочий день, наступний за днем його відправлення – в понеділок, 08.06.2026р., а строк на усунення недоліків обраховується з 09.06.2026р. 
Одеський окружний адміністративний суд повернув позовну заяву позивачеві ухвалою від 19.06.2026р., оскільки станом на 19.06.2026р. недоліки усунені не були.
Суд першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 05.06.2026 р. зазначив два недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення: (1) подання до суду позовної заяви у новій редакції у відповідності до вимог статті 160 КАС України та (2) платіжного документу про сплату судового збору у сумі 2 129,92 грн
Так, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».
Об`єкти справляння судового збору визначені у статті 3, а розміри ставок судового збору – у статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».
Суд у складі колегії суддів зазначає, що частина друга статті 3 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» уможливлює справляння судового збору за подання позовної заяви в порядку статті 287 КАС України. 
Водночас суд у складі колегії суддів вважає за підставне у цьому зв`язку вказати таке.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно з частиною другою статті 381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382, 382-1, 382-22, 382-3 і 383 КАС України.
Суд у складі колегії суддів зазначає, що за своїм цілепокладанням судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який здійснюється в порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 КАС України, спрямований на забезпечення своєчасного й повного виконання судового рішення та узгоджується з частиною першою статті 370 КАС України
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд висловлював правову позицію щодо застосування правил про судовий збір у справах, пов`язаних з оскарженням рішень органу державної виконавчої служби, прийнятих на стадії виконання судового рішення, зокрема, у постанові від 20.02.2025р. у справі № 440/8929/24, та вказав на недопустимості покладення обов`язку зі сплати судового збору на осіб, які намагаються отримати остаточне виконання судового рішення, яке ухвалено на їх користь.
Відповідно до обставин даної справи позивач просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Терещенко Н.В. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №80360138 від 26.02.2026 р. з виконання рішення Південного міського суду Одеської області від 02.12.2025 р. про стягнення з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 45504,33 грн.
Отже скаржник звільнений від сплати судового збору у даній справі, як особа, що намагається отримати остаточне виконання судового рішення, яке ухвалено на її користь.
Суд у складі колегії суддів ураховує також правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.05.2026р. у справі №380/12099/25, за яким визначальним для застосування правового висновку Верховного Суду у справі №440/8929/24 є не процесуальна стадія, на якій виникло питання судового збору, а правова природа відповідного провадження. У зазначеній постанові Верховний Суд виходив із того, що провадження за статтею 287 КАС України є однією з форм судового контролю за виконанням судового рішення, а отже, застосування правил про судовий збір у такій категорії справ має оцінюватися з урахуванням конституційного обов`язку держави забезпечити виконання судового рішення.
Наведені висновки Верховного Суду є релевантним до цієї справи, оскільки у справі №420/16421/26 спір виник у зв`язку з оскарженням постанови державного виконавця, а процесуальне питання стосується допустимості покладення на стягувача судового збору за звернення до суду в межах механізму контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 48 КАС України у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Згідно з частиною четвертою статті 48 КАС України у разі, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Відповідно до частини шостої статті 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Згідно з частиною сьомою статті 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
У цьому зв`язку суд у складі колегії суддів ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 28.07.2021 р. у справі № 826/4406/18, за яким визначення відповідачів є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися навіть за ініціативою суду.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини при реалізації Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково повернув заяву на підставі пункту 1 частини четвертої статті 167 КАС України та зазначає, що надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття заяви - є порушенням права позивача на доступ до правосуддя та справедливий судовий захист.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання 
Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Здійснивши у межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2026р. №420/16421/26 скасувати.
Справу №420/16421/26 за позовом скаргу ОСОБА_1 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С.Терлецький

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Димерлій