Єдиний унікальний номер справи 175/4115/26
Номер провадження 3/175/1706/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Качаленко Є.В., розглянув матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
14.02.2026 о 00:27 на трасі М-30, блокпост в м. Підгороднє, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, про день і час слухання був належним чином та своєчасно повідомлений в установленому законодавством порядку. 
Захисник Клименко С.Ю. в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не надав. 29.06.2026 через канцелярію суду надав заперечення, просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях  ОСОБА_1  події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. Зазначив, що зупинка транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 здійснена безпідставно та є протиправною. Матеріали справи не містять направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля в зазначений в протоколі час. Рапорт і протокол складені поліцейським, який зацікавлений у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відеозапис відбувається не з моменту початку виконання службових обов`язків та закінчується до повного завершення складання протоколу. Не зазначено, на які технічні прилади велась відеофіксація. 
Суд зауважує, що судові засідання, призначені на 20.04.2026, 12.05.2026, 10.06.2026, 29.06.2026 було відкладено.
У зв`язку з наведеним суд не знаходить достатніх підстав для відкладення розгляду справи вп`яте.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Незважаючи на захисну позицію  ОСОБА_1 , його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протокол серії ЕПР1 №590860 від 14.02.2026, матеріалами відеофіксації порушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2026, відповідно до яких огляд не проводився, оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт. Вказані докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи. 
Так, у судовому засіданні досліджено диск з відеозаписом, на якому серед іншого зафіксовано, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій  ОСОБА_1  відмовився. 
Порядок проходження огляду передбачено статтею 266 КУпАП, а саме:
Особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
У випадку, якщо особа відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські складають протокол за відповідною частиною ст.130 КУпАП за складом "відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
Вимоги діючого КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 не передбачають проведення окремого огляду на встановлення ознак сп`яніння, при цьому виявлення таких ознак є суб`єктивним судженням поліцейського, за його внутрішнім переконанням, оскільки саме він спілкується із водієм та спостерігає за його поведінкою. При цьому, спростування чи підтвердження стану такого сп`яніння, відбувається шляхом проведення відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Отже, виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія, є лише підставою для вимоги пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.
Переглядом відеозапису встановлено, що під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив про запах алкоголю, про що вказав у протоколі. 
Вказані обставини вказують на наявність у поліцейського обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився.
Також працівник поліції роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП ОСОБА_1 підписав без заперечень, підтвердивши підписом, що ознайомлений із змістом протоколу, підтвердив правильність відомостей про особу.
Однак водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає три альтернативні склади правопорушення, за вчинення будь-якого з них однаково і рівнозначно настає адміністративна відповідальність:
1. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 
2. а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 
3. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, протокол серії ЕПР1 №590860 від 14.02.2026 складено саме за відмову пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку.
На посилання захисника про порушення співробітниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки матеріали справи не містять доказів, які свідчать про правові причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. Вказані заходи покликані на забезпечення безпеки цивільного населення, виявлення диверсійних дій противника, забезпечення завдань військового стану.
Отже, в суду відсутні сумніви в законності дій поліцейського щодо зупинки і перевірки документів водія ОСОБА_1 на блокпосту в м. Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області.
Захисник посилається на те, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте, зазначені доводи суд розцінює критично.
Підписуючи протокол, ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом. При цьому, ознайомившись із змістом протоколу, в якому вказано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем та відмовився від огляду, останній не міг не усвідомлювати, що саме факт керування транспортним був тією причиною, чому поліцейський вимагав проходження огляду.
У відповідності до ч.3 ст.256 КУпАП ОСОБА_1 у випадку незгоди із протоколом в частині керування міг скористатися своїм правом та зазначити в протоколі, що він не керував транспортним засобом, проте він відмовився від надання пояснень і підписав протокол без жодних зауважень.
Також долучений до матеріалів справи відеозапис хоча і не містить фіксування керування транспортного засобу ОСОБА_1 , проте також містить інформацію про те, що під час розмови з поліцейським він жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі ЕПР1 №590860 від 14.02.2026. 
Таким чином, відеозапис об`єктивно містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, що спростовує твердження захисника.
На посилання захисника, що ОСОБА_1 не роз`ясненні його права, суд зауважує, що в протоколі ЕПР1 №590860 від 14.02.2026 про адміністративне правопорушення зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом.
Доводи сторони захисту про відсутність направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах провадження наявне таке направлення, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду.
Доводи захисника, що відеозапис, нібито, не є безперервним, не відповідають дійсності, оскільки після перегляду відеозапису, встановлено, що він хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю є безперервним та фіксує повну картину розвитку подій.
Водночас, положення чинного законодавства визначають доказом, зокрема, всі ті відеозаписи, які містять у собі інформацію, що підлягає встановленню в межах справи. Неповнота (фрагментарність) відеозапису з нагрудної камери працівників поліції не може свідчити про те, що даний відеозапис не може бути використаний як доказ в межах справи, якщо на ньому зафіксовані відомості, обставини та факти, що мають значення для цієї справи. Тим більше вказані обставини не свідчать про те, що відеозапис отриманий з порушенням встановленого законодавством порядку з неналежного джерела, неналежним суб`єктом тощо. У будь-якому випадку наявність кількох відеозаписів, на які посилається сторона захисту, не є тим істотним порушенням, що якось вплинуло на встановлення належності обставин і подій та їх учасників, співставлення їх з обставинами даної справи.
Щодо посилань захисника на те, що рапорт поліцейського є доказом зацікавлених осіб, суд зазначає, що зазначений рапорт є лише одним із доказів у справі та оцінюються судом у сукупності з іншими зібраними матеріалами.
Викладені в рапорті працівника поліції обставини справи повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, а тому підстави для визнання рапорту недопустимим доказом у суду відсутні, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , згідно матеріалу відеозапису та відомостей, що містяться в матеріалах справи відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленим законодавством порядком.
Суд вважає доведеною повністю вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:
«п.2.5» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.
Так,  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.2 ст.268, ст.283-285 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач – ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача – UA UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.
Суддя Є.В.Качаленко