ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/18607/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/18607/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0655832409 від 23.10.2024 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та нарахування штрафних (фінансових) санкцій;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0655842409 від 23.10.2024 про визначення суми податкового зобов`язання з військового збору та нарахування штрафних (фінансових) санкцій;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0655882409 від 23.10.2024 про накладення штрафних санкцій за ненадання відповіді на запит контролюючого органу №31663/6/04-36-24-17-15 від 02.05.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для нарахування податкових зобов`язань у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору є наявність факту отримання фізичною особою доходу, який передбачено п. 164.2 ст. 164 ПК України. Разом з тим, матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують отримання позивачем доходу в розумінні п. 164.2 ст. 164 ПК України. В підсумку зазначає, що враховуючи відсутність факту отримання позивачем будь-якого доходу, вказане свідчить про відсутність правових підстав для покладення відповідачем на позивача податкових зобов`язань, які визначені в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зазначене рішення є незаконним, не обгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв`язку із з ухваленням нового рішення про задоволення позову, пунктом 2 частини 1 статті 315 КАСУ передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
10 березня 2026 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтований серед іншого тим, що відповідно до листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 фізична особа-платник податків ОСОБА_1 отримував грошові перекази від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р- платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, у розмірі 1380056,00 грн. У розумінні положень статей 72-73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі – Кодекс) інформація Національного банку України є податковою інформацією, а тому використовується контролюючими органами як підстава для проведення документальних перевірок. Враховуючи зазначене фізична особа ОСОБА_1 який отримав інші доходи (перекази від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1380056,00 грн, зобов`язаний був задекларувати його в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік до 1 травня 2024 року.
Перевіркою дотримання строків сплати (перерахування) суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які підлягають сплаті платником податків самостійно, встановлено факт несплати платником податків податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді отримання інших доходів.
Таким чином, в порушення вимог п. 179.7 ст. 179 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI за результатами проведеної перевірки фізичною особою не сплачено (занижено) податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно інформації, яка надійшла до ГУ ДПС у Дніпропетровській області від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24 01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5) та листом №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС 5170/8 від 21.08.2024), яка одержана листом від Національного банку України від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) на рахунки фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2023 року надійшли грошові перекази у загальній сумі 1380056,0 грн.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 02.05.2024 на адресу ОСОБА_1 направлено запит №31663/6/04-36-24-17-15 в якому зазначено, що у зв`язку з неподанням Декларації в термін, що передбачений п. 179.1 ст. 179, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, керуючись нормами пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 та пп. 73.3 ст. 73 ПК України платнику необхідно протягом п`ятнадцяти робочих днів із дня, наступного за днем отримання цього запиту, надати інформацію та копії документів щодо підтвердження/спростування наявності підстав для подання Декларації, а саме: документи про отримання доходу; документи про сплату до бюджету податків та зборів; виписки по рахункам, по яким було здійснено використання реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023.
Такий запит контролюючого органу направлений 02.05.2024 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та був вручений особисто позивачу 21.05.2024, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.
В період з 13 по 16 вересня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну позапланову перевірку з питань вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01 січня по 31 грудня 2023 року.
За результатами перевірки складено акт №2711/04-36-24-09 від 24.09.2024.
Згідно висновків контролюючого органу, що викладені в акті, під час перевірки встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства:
- неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (порушення п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 176.1, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України);
- заниження загального річного оподаткованого доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податки на дозоди фізичних осіб за 2023 рік в сумі 248410,08 грн. (порушення п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України);
- визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 20700,84 грн. (порушення п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України);
- ненадання в повному обсязі відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.
На підставі зроблених висновків контролюючим органом прийняті та надіслані на адресу ОСОБА_1 наступні податкові повідомлення-рішення:
1) №0655862409 від 23.10.2024 – про накладення штрафних санкцій за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік на суму 340,00 грн;
2) №0655832409 від 23.10.2024 – про визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 248410,08 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 62102,52 грн. Всього – на суму 310512,60 грн;
3) №0655842409 від 23.10.2024 – про визначення суми податкового зобов`язання з військового збору на суму 20700,84 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5175,21 грн. Всього – на суму 25876,05 грн;
4) №0655882409 від 23.10.2024 – про накладення штрафних санкцій за ненадання відповіді на запит контролюючого органу №31663/6/04-36-24-17-15 від 02.05.2024 на суму 6700,00 грн.
Не погоджуючись з рішеннями суб`єкту владних повноважень, ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою, в якій просив скасувати наступні податкові повідомлення-рішення: 1) № 0655832409 від 23.10.2024 – про визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 248410,08 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 62102,52 грн. Всього – на суму 310512,60 грн.; 2) № 0655842409 від 23.10.2024 – про визначення суми податкового зобов`язання з військового збору на суму 20700,84 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5175,21 грн. Всього – на суму 25876,05 грн.; 3) № 0655882409 від 23.10.2024 – про накладення штрафних санкцій за ненадання відповіді на запит контролюючого органу № 31663/6/04-36-24-17-15 від 02.05.2024 на суму 6700,00 грн.
Рішенням ДПС України №1328/6/99-00-0601-02-06 від 16.01.2025 в задоволенні скарги відмовлено.
Позивач вважає оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України)
Згідно з пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності до п. 78.1. ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.1);
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4).
Відповідно до положень пп. 79.1, 79.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Як зазначено вище, в період В період з 13 по 16 вересня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну позапланову перевірку з питань вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою – платником податків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01 січня по 31 грудня 2023 року на підставі інформації, яка надійшла до ГУ ДПС у Дніпропетровській області від ДПСУ листом №8651/7/99-00-24 01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1751/8 від 26.03.2024), яку отримано від Національного банку України листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПСУ від 22.03.2024 №33529/5) та листом №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС 5170/8 від 21.08.2024), яка одержана листом від Національного банку України від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. ДПС №87431/5 від 20.08.2024) на рахунки фізичної особи ОСОБА_1 протягом 2023 року надійшли грошові перекази у загальній сумі 1380056,0 грн..
За результатами перевірки складено акт №2711/04-36-24-09 від 24.09.2024.
Згідно висновків контролюючого органу, що викладені в акті, під час перевірки встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства:
- неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (порушення п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 176.1, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України);
- заниження загального річного оподаткованого доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податки на дозоди фізичних осіб за 2023 рік в сумі 248410,08 грн. (порушення п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України);
- визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за 2023 рік на суму 20700,84 грн. (порушення п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України);
- ненадання в повному обсязі відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.
Листом НБУ від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ було, зокрема, повідомлено ДПС України, що за результатами виконання наглядових функцій установлено, що:
1) для поповнення рахунків гравців на вебсайтах для азартних ігор, що діють без відповідної ліцензії, використовувалися перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) за схемою, де:
гравець під час реєстрації на вебсайті отримував реквізити ЕПЗ іншої фізичної особи та переказував кошти цій фізичній особі;
після вищезазначеного переказу рахунок гравця на сайті для азартних ігор поповнювався, і він далі виконував ставки та використовував послуги казино;
кошти, що надходили за реквізитами ЕПЗ, наданими на вебсайті, переказувалися на інші рахунки фізичних осіб та знімались готівкою;
2) у схемі використовувалися реквізити ЕПЗ понад 300 клієнтів, що мали однотипну аномальну поведінку:
під час відкриття рахунків клієнти інформували банки про орієнтовані суми доходів та суми надходжень, що в основному становили незначні суми (у більшості випадків від 0,00 грн до 25 000,00 грн);
більшість клієнтів є новими для банків і масово відкривали рахунки в однаковий період: 93% відкрили рахунки менше ніж 12 місяців тому, 76% - менше ніж шість місяців тому;
у перші три місяці після відкриття рахунку здійснюють операції отримання або р2р-платежі з аномальною інтенсивністю;
у клієнтів висока концентрація операцій переказів і майже немає звичайних операцій купівлі товарів, послуг, кількість р2р-платежів (отримання або відправлення) перевищує 20 штук на місяць (89% вибірки), що мінімум у два рази вище ніж звичайні карткові операції (зняття готівки, розрахунки в торговій мережі як фізично, так і онлайн);
більшість клієнтів належать до соціально вразливих верств населення (пенсіонери, безробітні, студенти, перебувають у декретній відпустці) або обіймають посади, які не передбачають значних надходжень коштів на рахунки;
значна кількість клієнтів віком до 20 років, наявні випадки клієнтів віком 16 років;
часто фізичні особи мали рахунки одночасно в декількох банках.
З огляду на отриману інформацію, що може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення, надаємо додаток до цього листа (далі - Додаток) з переліком фізичних осіб та загальними обсягами оборотів за 2023, ЕПЗ яких брали участь у схемі обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії..
Позивач у 2023 році мав дебетовий оборот 1380056,00 грн.
Крім того, листом Державної податкової служби України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 ПК України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі колегії суддів Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 зазначено, що наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою саме для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Враховуючи викладене, з огляду на отримання відповідачем від ДПС України інформації, наданої листом Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 , дебетовий оборот по рахунку якого складає 1380056,00 грн, кредитовий оборот 4075670 грн, оскільки вказаний дохід не було включено позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, на переконання суду, у контролюючого органу були законні підстави, після отримання в установленому законодавством порядку такої інформації, здійснити документальну позапланову перевірку позивача.
Відповідно до висновків акту за наслідками проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 та п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 1380056,00 грн в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 310512,60грн. (в тому числі й штрафні санкції)
Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.
Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
За приписами пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.
Згідно пункту 164.3 статті 164 ПК України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.
Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначений статтею168 ПК України.
За приписами підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що cтавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Доходи, визначені статтею 163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).
Під час податкової перевірки відповідач встановив, що у 2023 році позивач отримав дохід у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 1380056,00 грн, із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.
Водночас, вказані доходи у сумі, які надійшли на банківські рахунки позивача, останній не задекларувала та не спростував той факт, що вказані грошові кошти не є доходом.
Враховуючи факт ненадання позивачем жодних первинних документів з приводу одержання вказаної суми коштів, податковий орган підставою вказав на необхідність сплати позивачкою податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.
Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Також, суд зазначає, що відповідно до вимог підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 49.1 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.
За приписами пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач не подав річну декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність застосування відповідачем, на підставі пункту 120.1 статті 120 ПК України, штрафу у розмірі 340 грн.
Стосовно податкового повідомлення-рішення №0655882409 від 23.10.2024.
Відповідно до інформації з листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ, позивачем протягом 2023 року отримано інші доходи (перекази між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), на банківські рахунки фізичної особи ОСОБА_1 ) в розмірі 1380056,00 грн. Однак, податкова декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік ним не була подана.
Згідно з пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. 73.3 ст. 73 ПК України ОСОБА_1 надіслано запит №31663/6/04-36-24-17-15 від 02.05.2024 про надання інформації та копії документів щодо підтвердження/спростування наявності підстав для подання Декларації, а саме: документи про отримання доходу; документи про сплату до бюджету податків та зборів; виписки по рахункам, по яким було здійснено використання реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023.
Відповідь та документи на вказаний запит протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту не надано.
В порушення пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, позивачем не надано документи на письмовий запит контролюючого органу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.
Пунктом 121.2 ст. 121 ПК України визначено, що ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6 - 8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.
Враховуючи, що позивач не надав документи на письмовий запит контролюючого органу, суд вважає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області правомірно винесено податкове повідомлення-рішення №0655882409 від 23.10.2024, за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6700,00 грн.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/18607/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/18607/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко