Справа №705/4872/26
2-а/705/88/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року м. Умань 

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Душина О.В., 
при секретарі Ковальчук Т.М.;

за участю: 
представника позивача Панасюка Р.В., 
відповідача  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
перекладача Аракеляна А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за адміністративним позовом Уманського відділу Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби (Черкаська область, м. Умань, площа Соборності, 1а; e-mail: 7113@dmsu.gov.ua) до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого постійного місця проживання не має) про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення процедури примусового видворення за межі території України, в порядку статті 289 КАС України, –

В С Т А Н О В И В:

1.Короткий зміст позовних вимог
Уманський відділ Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення процедури примусового видворення за межі території України, в порядку статті 289 КАС України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Уманський відділ Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (далі – позивач) є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.
19.06.2026 року на адресу Уманського відділу ЦПМУ ДМС надійшов лист від УСР в Черкаській області ДСР НП України №72770-2026 від 18.06.2026 року, про те що 14.07.2026 року з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» буде звільнений громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: м. Зугдіді, Республіка Грузія та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин Грузії, відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (No 92)» Черкаської області з 28.12.2025 року по теперішній час за вироком: Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений 16.02.2024 року, за ч.3 ст.185, до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обрахувати з 14.01.22, зарахувавши до строку покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі. Початок строку відбування: 14.01.2022. Кінець строку відбування покарання: 14.07.2026.
На території України громадянин Грузії ОСОБА_1 знаходиться з порушенням міграційного законодавства України та за наявною інформацією Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області ДСР НП України після звільнення з місць позбавлення волі має намір в подальшому вчиняти тяжкі та особливо тяжкі злочини на території України, в тому числі майнового характеру. Враховуючи вище викладене та керуючись частиною першою статті 30 Закону №3773-VI, просять вирішити питання про примусове видворення даного громадянина з території України. 
14.07.2026 року о 08:00 годині по вул. Шевченка с. Старі Бабани, Уманського району спільно з УСР в Черкаській області ДСР НП України був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбував покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)».
В ході проведеної перевірки було встановлено, що гр. Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прибув на територію України 05.09.2021 через КПП «Рені», по паспорту громадянина Грузії НОМЕР_1 , попередньо перебував з 19.07.2021 по 12.08.2021 та з 12.08.2021 по 04.09.2021, всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в зазначений законом термін, через 90 діб територію України не залишив та згідно роздруківки міграційного калькулятора сервісу ДМС 17.10.2021 набув статусу нелегального мігранта.
Підстав для подальшого перебування на території України у гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) немає. Постійне місце проживання, близькі родичі, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні. Громадян України, які б могли гарантувати іноземцю фінансове та медичне забезпечення немає. 
У гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України. Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців», з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться, та немає законних підстав для документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України. На особистому рахунку іноземця кошти відсутні, законних джерел доходу в Україні не має. Інформація про працевлаштування іноземця відсутня, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства відсутній. 
За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб з громадянкою України та актових записів про народження дітей, батьком яких є громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено.
Громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) паспортний документ громадянина Грузії № НОМЕР_1 втратив, самостійно до консульської установи з питання виготовлення паспортного документа не звертався та не вживав заходів для залишення території України в добровільному порядку. Тобто, у іноземця відсутні підстави та документи, що дають право законно перебувати на території України, виїзд з території України самостійно в установлений законом термін не здійснив, в порядку ч. 2 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» до міжнародних організацій за сприянням в добровільному поверненні до країни походження не звертався і переховувався від співробітників ДМС, що є підтвердженням у небажанні іноземця самостійно залишити територію України. 
За вказане правопорушення громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий працівниками Уманського відділу ЦПМУ ДМС до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, адміністративний штраф правопорушником не сплачено. 
Позивач вважає, що громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) буде ухилятися від добровільного виїзду з території України, про що свідчить відсутність в нього документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення, відсутність бажання самостійно залишити територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України, та інформування Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області ДСР НП України, про те що дана особа планує в подальшому вчиняти злочини на території України. Просить суд затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),   ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців. Рішення просить допустити до негайного виконання. 

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 14 липня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача Уманського відділу ЦПМУ ДМС в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позовній заяві, уточнив, що просить суд позов задовольнити лише в частині забезпечення примусового видворення за межі території України, оскільки відповідач отримав паспортні документи і потреба в його ідентифікації відпала.
Відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти застосовування відносно нього затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців. 

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків.
За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.
Згідно з ч. 5 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.
Судом встановлено, що 14.07.2026 року о 08:00 годині по вул. Шевченка с. Старі Бабани, Уманського району спільно з УСР в Черкаській області ДСР НП України був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбував покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за ч. 3 ст. 185 КК України.
В ході проведеної перевірки було встановлено, що гр. Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прибув на територію України 05.09.2021 через КПП «Рені», по паспорту громадянина Грузії НОМЕР_1 , попередньо перебував з 19.07.2021 по 12.08.2021 та з 12.08.2021 по 04.09.2021, всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в зазначений законом термін, через 90 діб територію України не залишив та набув статусу нелегального мігранта.
У гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України, з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання він не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться, та немає законних підстав для документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України. Законних джерел доходу в Україні не має. Інформація про працевлаштування іноземця відсутня, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства відсутній. 
Громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України дружини, дітей чи інших близьких родичів не має.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України та підзаконними нормативно правовими актами; Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150; Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 №353/171/150 (далі – Інструкція); Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 №141.
Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант – це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. 
Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Судом встановлено, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прибув на територію України 05.09.2021 через КПП «Рені», по паспорту громадянина Грузії НОМЕР_1 , попередньо перебував з 19.07.2021 по 12.08.2021 та з 12.08.2021 по 04.09.2021, всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в зазначений законом термін, через 90 діб територію України не залишив та згідно роздруківки міграційного калькулятора сервісу ДМС 17.10.2021 набув статусу нелегального мігранта. 
Відбував покарання в «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за вироком від 16.02.2024 року Тернівського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпровської області, за яким був засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, документи які б підтверджували законне перебування відповідача на території України відсутні, станом на момент розгляду адміністративної справи відповідач є іноземцем, який не має законних підстав для перебування на території України, що є підставою для прийняття рішення про його примусове видворення. 
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».
Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.
Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі – Інструкція), примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.
Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.
Розглядаючи питання щодо позовних вимог про затримання громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення за межі території України, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 Інструкції за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. 
З огляду на те, що судом достовірно встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),   ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно перебуває на території України, є порушником міграційного законодавства та наявні обставини, що підтверджують його ухилення від добровільного виїзду за межі України, відповідач не має законного джерела існування, постійного місця проживання, власності та родинних зв`язків на території України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення. 
За таких обставин суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову, суд приходить до висновку про можливість звернення рішення до негайного виконання у відповідності до ч. 1 ст. 371 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289, 371 КАС України, суд – 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.
Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),   ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців.
Рішення суду звернути до негайного виконання. 
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у десятиденний строк із дня його проголошення.
Повне рішення складене 14 липня 2026 року.

Позивач: Уманський відділ Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (Черкаська область, м. Умань, площа Соборності, 1а; e-mail: 7113@dmsu.gov.ua). 
Відповідач: громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),   ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого постійного місця проживання не має). 

Суддя О.В. Душин