Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 р. Справа № 520/4446/26 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Відділу перерахунків пенсій № управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без номеру від 12.11.2025 про відмову в перерахунку пенсії, чим грубо порушенні позивача гарантовані права та завдано моральної шкоди;
- зобов`язати відділу перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перехід та виплачувати в повному обсязі пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для розрахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, з доповненням згідно із Закону № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ;
- стягнути з відділу перерахунку пенсій № №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення відділу перерахунку пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без номеру від 12.11.2025 про відмову в перерахунку пенсії є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що з 27.08.2024 по 31.08.2025 ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.
23.01.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001).
27.01.2025 Головним управлінням ПФ України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 204650021146, у зв`язку з тим, що до заяви не долучено всі сторінки паспорту.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року у справі №520/2311/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунку пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.01.2025 №204650021146. Зобов`язано Відділ перерахунку пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 № 240 про перехід на пенсію за іншим законом, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Судове рішення набрало законної сили.
Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В мотивувальній частині рішення суду по справі № 520/2311/25 зазначено, що в рішенні від 27.01.2025 № 204650021146 відсутня правова оцінка, надана територіальним органом Пенсійного фонду України, щодо наявності усіх умов для переходу позивача на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції від 12.07.2001).
На виконання судового рішення по справі №520/2311/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 № 240 про перехід на пенсію за іншим законом, за результатами чого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 12.11.2025 "Про відмову у перерахунку пенсії".
В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що з 15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697). Пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулює стаття 86 цього Закону.
Відповідно до статті 86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.
Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, гака пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Прокурорам, визнаним особами з інвалідністю І або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.
Особи, звільнені з роботи в порядку дисциплінарного стягнення з позбавленням класного чину або позбавлені класного чину за вироком суду, втрачають право на пенсійне забезпечення за вислугою років. Права на одержання пенсії, передбаченої цією статтею, позбавляються також особи, звільнені з роботи у зв`язку з засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. У таких випадках пенсія прокурорам і слідчим призначається на загальних підставах.
За результатами розгляду наданих до заяви документів № 240 від 23.01.2025, а саме трудової книжки № НОМЕР_1 від 31.03.2004 встановлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2004 по 15.11.2010, з 03.01.2012 по 04.03.2012 займав посаду помічника прокурора, з 05.03.2012 переведений на в.о. прокурора відділу, з 26.04.2012 по 10.06.2014 працював на посаді прокурора відділу, з 06.04.2017 по 14.06.2018 працював на посаді прокурора відділу — зазначений період роботи визначено на підставі протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу працівників органів прокуратури Херсонської області №5 від 25.05.2018, оскільки відомості про звільнення з займаної посади згідно трудової книжки непридатні до сприйняття змісту.
Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 за вислугу років становить 10 років 02 місяці 02 дні та безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії за вислугу років ОСОБА_1 не працює в органах прокуратури.
За результатами розгляду матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що у ОСОБА_1 наявна III група інвалідності по 31.08.2025, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою статті 86 Закону № 1697, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.
На підставі вищевикладеного, відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1697 у зв`язку з відсутністю законних підстав.
Не погоджуючись з вказаним рішенням пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд звертає увагу, що виходячи з матеріалів справи та тверджень позивача, викладених у позові, в межах даної справи спірним є виключно питання призначення позивачу пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла до 01 жовтня 2011 року) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 процентів від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 процентів місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року (далі Закон № 3668-VІ), внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років.
З 15.07.2015 стаття 50-1 Закону № 1789-XII щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратила чинність, у зв`язку із набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VI (далі Закон № 1697-VI).
Згідно з частиною 1 статті 86 Закону № 1697-VI прокурори, серед іншого, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Відповідно до частини 8 статті 86 Закону № 1697-VI право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Судом встановлено, що 23.01.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001).
З огляду на вказане, до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закону № 1697-VI, а не Закону № 1789-XIІ. 
Водночас, наявність права на призначення пенсії на підставі положень статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції Закону № 2663-ІІІ), позивач пов`язував із тим, що вказана норма права (у зазначеній редакції) діяла під час його роботи в органах прокуратури. На переконання позивача, подальша зміна правового регулювання питань призначення пенсій прокурорам, зокрема, прийняття Закону № 1697-VII, призвела до збільшення необхідного стажу для призначення пенсії та зменшення розміру пенсії у відсотковому виразі до посадових окладів, що в свою чергу свідчить про звуження змісту та обсягу існуючих прав, що прямо суперечить положенням Конституції України.
Разом з цим, доводи позивача про те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав, не повинні застосовуватися, є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років (23.01.2025) діяв саме Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VI. У період дії статті 50-1 Закону № 1789-XII у редакції від 26.07.2001 позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років.
Відтак, при прийнятті Закону № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 265/6322/16-а, від 11.06.2020 у справі № 265/2627/17 та від 08.11.2021 у справі № 404/5325/17, від 08.08.2022 у справі № 640/3085/19.
Щодо посилань позивача на те, що він мав обґрунтовані очікування на отримання пенсії на умовах, що діяли на момент початку роботи, суд зазначає, що за правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні «Великода проти України» (№ 43331/12), законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №620/2767/19.
Отже, пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001).
З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення пенсійного органу та зобов`язання його призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону від 12.07.2001).
Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.
Окремо суд зауважує, що позивач вже намагався реалізувати своє право на прзначення пенсії згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону від 12.07.2001.
Так, позивач звертався до органів пенсійного фонду з заявою про перехід на пенсію згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону від 12.07.2001. Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 204650021146 від 05.02.2026 повторно відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 29.01.2026 №1134.
З комп`ютерної програми суду "ДСС" вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 у справі №520/4138/26 адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу перерахунку пенсій № 6 Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 204650021146 від 05.02.2026, зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Рішення суду позивачем не оскаржувалося та набрало законної сили.
В рішенні суд дійшов висновку, що оскільки стаж позивача за вислугу років не достатній для переведення його на пенсію на підставі статті 86 Закону № 1697-VII та в період дії статті 50-1 Закону № 1789-XII він не набув права на призначення пенсії за вислугу років, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугою років.
Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, буд. 106, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49008, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.