Справа № 743/1686/25 
Провадження № 2/743/223/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого — судді Макаревича Я. М.,
за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.09.2019 між акціонерним товариством «ОТП БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 0384/980/1237108/19 шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу споживчий кредит у формі відновлюваної кредитної лінії до поточного (карткового) рахунку.
АТ «ОТП БАНК» виконало свої зобов`язання та надало позичальнику кредитні кошти в межах установленого кредитного ліміту з використанням банківської платіжної картки № НОМЕР_1 .
Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24.03.2023 між акціонерним товариством «ОТП БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 982,76 гривень: тіло кредиту — 7 400 гривень, прострочені проценти — 4 582,76 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.03.2026.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.05.2026.
06.05.2026 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Ухвалою від 21.07.2026 суд постановив розглянути справу заочно на підставі наявних доказів відповідно до частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
20.09.2019 між акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0384/980/1237108/19 у письмовій формі — шляхом власноручного підписання відповідачем заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 0384/980/1237108/19 від 20.09.2019.
За умовами кредитного договору АТ «ОТП БАНК» відкрив відповідачу поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_2 і надав споживчий кредит у формі відновлюваної кредитної лінії до цього рахунку за продуктом MC Gold «Мані на кармані легка».
Згідно з паспортом споживчого кредиту від 01.10.2019, підписаним відповідачем, ліміт кредиту становить 10 000 гривень, строк кредитування — 36 місяців (з правом пролонгації), тип процентної ставки — фіксована, мета отримання кредиту — споживчі цілі.
Відповідно до умов заяви-анкети та паспорта споживчого кредиту процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % річних протягом пільгового періоду і 5 % щомісяця після закінчення пільгового періоду. Тривалість пільгового періоду може коливатися від 52 до 55 днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 79,58 %.
За умовами паспорта споживчого кредиту процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, становить 0,1 % на суму простроченої заборгованості за день (плата за прострочення). Таким чином, кредитний договір встановлює, поряд зі ставкою за користування кредитом, окрему процентну ставку для періоду прострочення.
Строк кредитування за договором розпочався 20.09.2019 і закінчився 20.09.2022. Доказів пролонгації строку кредитування матеріали справи не містять.
АТ «ОТП БАНК» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в межах установленого кредитного ліміту. Факт отримання і використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта № 0384/980/1237108/19 за період з 20.09.2019 по 24.03.2023 і розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 24.03.2023, згідно з якими за рахунком здійснювалися операції зі зняття готівки в банкоматах і оплати товарів та послуг.
Банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , за якою здійснювалися видаткові операції, випущена на ім`я ОСОБА_2 і є платіжним інструментом за поточним (картковим) рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я відповідача.
Відповідач частково виконувала зобов`язання за кредитним договором: за період з 20.09.2019 по 24.03.2023 на рахунок надійшло 17 110,67 гривень, які зараховані в погашення кредиту, процентів і штрафу. Останнє поповнення рахунка здійснено 10.11.2021.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 24.03.2023 заборгованість відповідача становить 11 982,76 гривень, з яких: 7 400 гривень — заборгованість за тілом кредиту, 4 582,76 гривень — заборгованість за процентами. 
За даними виписки з рахунку, заявлена до стягнення заборгованість за процентами у розмірі 4 582,76 гривень складається з двох позицій: 3 693,86 гривень — проценти за користування кредитною лінією, нараховані за ставкою 5 % щомісяця (нарахування з 18.12.2021 по 18.02.2023); 888,90 гривень — проценти за прострочену заборгованість, нараховані за ставкою 0,1 % за день (нарахування за період прострочення з листопада 2021 року по 14.03.2023).
Проценти за користування кредитною лінією у розмірі 948,24 гривень нараховані після закінчення строку кредитування — за нарахуваннями від 18.10.2022 (217,89 гривень), від 18.11.2022 (201,73 гривень), від 17.12.2022 (188,89 гривень), від 18.01.2023 (174,36 гривень) і від 18.02.2023 (165,37 гривень).
24.03.2023 між акціонерним товариством «ОТП БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/23, посвідчений Бочкарьовою А. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 265.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0384/980/1237108/19 у тому обсязі, який існував на момент переходу цього права, у розмірі 11 982,76 гривень, а саме: 7 400 гривень – заборгованість по кредиту, 4 582,76 гривень – заборгованість по відсотках.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно з частиною 2 цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Факт підписання договору власноручно відповідачем підтверджується матеріалами справи. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що підпис на кредитному договорі не належить відповідачу.
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, договір укладено у передбаченій законом формі, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, якщо інше не встановлено договором.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 констатувала, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, суду необхідно здійснити тлумачення умов відповідного договору та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності за період після закінчення строку кредитування, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, відповідно до умов паспорта споживчого кредиту від 01.10.2019 кредитний договір встановлює, поряд зі ставкою за користування кредитом (0,01 % річних протягом пільгового періоду і 5 % щомісяця після його закінчення), окрему процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, — 0,1 % на суму простроченої заборгованості за день. Системне тлумачення цих умов дозволяє дійти висновку, що сторони передбачили нарахування процентів і за період після закінчення строку кредитування, тобто за неправомірну поведінку позичальника.
Водночас за період після спливу строку кредитування користування коштами позичальником є неправомірним — позичальник не має права правомірно не повертати кредит, він зобов`язаний його повернути. Наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання врегульовані спеціальною нормою — частиною 2 статті 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За цих обставин нарахування позивачем процентів за період поза межами строку кредитування на підставі умов кредитного договору про ставку за користування кредитом і статті 1048 ЦК України не ґрунтується на вимогах закону, оскільки правовий режим таких платежів визначається спеціальною нормою — частиною 2 статті 625 ЦК України.
Строк кредитування за договором закінчився 20.09.2022. Нарахування позивачем процентів за користування кредитною лінією за період з 21.09.2022 по 18.02.2023 на загальну суму 948,24 гривень здійснено з порушенням наведеного вище правового режиму.
Натомість проценти за прострочену заборгованість у розмірі 888,90 гривень, нараховані за ставкою 0,1 % на суму простроченої заборгованості за день, є іншим розміром процентів, установленим договором у розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, а тому підстав для відмови у стягненні цієї суми немає.
Розмір нарахованих позивачем сум відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону, окрім процентів за період після закінчення строку кредитування у розмірі 948,24 гривень, нарахування яких є неправомірним. У цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Водночас відмова в стягненні процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, не позбавляє позивача правового захисту в охоронних правовідносинах. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 констатувала, що права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У межах цієї справи позивач вимог про стягнення інфляційних втрат і 3 процентів річних не заявляв, а тому суд їх не оцінює.
Як встановлено в розділі ІІІ цього рішення, АТ «ОТП БАНК» надав відповідачу кредитні кошти в межах кредитного ліміту за поточним (картковим) рахунком № НОМЕР_2 з використанням банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта за період з 20.09.2019 по 24.03.2023 і розрахунком заборгованості станом на 24.03.2023. За змістом частини 1 статті 1054 ЦК України первісний кредитодавець належно виконав своє зобов`язання щодо надання кредитних коштів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, право грошової вимоги за кредитним договором № 0384/980/1237108/19 перейшло від АТ «ОТП БАНК» до позивача на підставі договору факторингу.
Позивач набув це право в обсязі, який існував на момент його переходу, у розмірі 11 982,76 гривень.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подала, наявність та розмір заборгованості не оспорила, доводів позивача про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та порушення зобов`язання щодо їх повернення не спростувала. Жодних доказів недійсності кредитного договору в цілому або окремих його умов, погашення заборгованості в більшому розмірі, ніж враховано позивачем у розрахунку, або інших обставин, які б свідчили про неправильність обчислення суми боргу, відповідач суду не надала. Власного контррозрахунку заборгованості відповідач також не подала.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на те, що позиція позивача обґрунтована письмовими доказами, які узгоджуються між собою, а відповідач жодних обставин, зазначених у позові, не спростував, суд вважає твердження позивача такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 331/7975/13-ц.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між АТ «ОТП БАНК» і відповідачем виникли кредитні правовідносини, у межах яких АТ «ОТП БАНК» належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Право грошової вимоги за цим кредитним договором у тому обсязі, який існував на момент його переходу, набув позивач. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені договором, не виконала.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2019 № 0384/980/1237108/19 є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в розмірі 11 034,52 гривень з мотивів, наведених вище в розділі IV цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 948,24 гривень слід відмовити.
V. Розподіл судових витрат
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2 422,40 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір позовних вимог становив 11 982,76 гривень, з яких задоволено 11 034,52 гривень, що становить 92,09 % від заявлених вимог (11 034,52 / 11 982,76 ? 100 %). За цим відсотком пропорційний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 230,79 гривень (2 422,40 ? 92,09 %).
Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень, на підтвердження чого надав такі документи: договір № 43115064 про надання правової допомоги від 01.07.2025, укладений з адвокатським бюро «Ольги Клещ», додаткову угоду № 0384/980/1237108/19 від 25.12.2025 до цього договору, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, акт № 0384/980/1237108/19 від 25.12.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, докази оплати витрат на правову допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, включають витрати на професійну правничу допомогу. За змістом частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Витрати на правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) у розмірі 1 500 гривень фактично охоплюються витратами на складання позовної заяви у розмірі 3 000 гривень, оскільки з`ясування обставин справи і визначення правової позиції є невід`ємною складовою підготовки позовної заяви та не мають самостійного значення поза нею.
Витрати на формування додатків до позовної заяви (письмові докази) у розмірі 500 гривень фактично охоплюються витратами на складання позовної заяви у розмірі 3 000 гривень, оскільки добір і формування додатків, якими підтверджуються викладені у позовній заяві обставини, є складовою її підготовки.
З урахуванням викладеного, документально підтвердженими та такими, що належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в розмірі 92,09 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 762,70 гривень (3 000 ? 92,09 %).
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 9) заборгованість за кредитним договором від 20.09.2019 № 0384/980/1237108/19 у розмірі 11 034 (одинадцять тисяч тридцять чотири) гривні 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 9) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 9) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 230 (дві тисячі двісті тридцять) гривень 79 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд — якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 21.07.2026.

Суддя Я. М. МАКАРЕВИЧ