Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2/361/6105/25, cправа № 361/15307/25 
26.08.2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» серпня 2026 року  м. Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Василишина В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1405235262688 від 21.02.2024 року у розмірі – 25 610 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору, та витрати та професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 21 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ВІВА КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1405235262688, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6 500 грн., 00 коп., строком на 120 днів. 
Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на банківський рахунок клієнта.
Однак, відповідач не виконав у повному обсязі договірні зобов`язання, порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість.
18 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ`ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 18102024. Згідно договору факторингу 18.10.2024 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1405235262688 від 21.02.2024 року.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 25 610 грн. 00 коп., з яких:
-Заборгованість за тілом кредиту становить – 6 500 грн. 00 коп.;
-Заборгованість за відсотками становить – 19 110 грн. 00 коп.
Посилаючись на викладене, позивач звернувся до суду.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою проживання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша стаття 612 ЦК України).
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавіти о-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1405235262688, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності.
Відповідно до квитанції EASYPау № 1368655782 від 21 лютого 2024 року банком здійснено перекази грошових коштів на рахунок одержувачів – 6 500 грн. 00 коп., картка отримувача НОМЕР_1 .
Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на банківський рахунок клієнта. 
Однак, відповідач не виконав у повному обсязі договірні зобов`язання, порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість.
18 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ`ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 18102024. Згідно договору факторингу 18.10.2024 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1405235262688 від 21.02.2024 року.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 25 610 грн. 00 коп., з яких:
-Заборгованість за тілом кредиту становить – 6 500 грн. 00 коп.;
-Заборгованість за відсотками становить – 19 110 грн. 00 коп.
Оскільки умови договору №1405235262688 від 21 лютого 2024 року не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 25 610 грн. 00 коп.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування суду надані такі докази: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року, додаткова угода № 1405235262688 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 17 листопада 2025 року на суму 6 000 грн. 00 коп.
Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4,76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд-
в и р і ш и в:
Позов - задовольнити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), заборгованість за кредитним договором № 1405235262688 від 21 лютого 2024 року в загальному розмірі - 25 610 (двадцять п`ять тисяч шістсот десять) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі – 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі – 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.
Сторони справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 07406, Київська область, місто Бровари, вулиця Симона Петлюри, будинок № 21/1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: 42649746);
відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.О.Василишин