| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8012/25 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Парінов А.Б.,
судді:  Беспалов О.О.,
Ключкович В.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пільгової пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати пільговий стаж і призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18 червня 2025 року № 232550004411 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15 травня 1988 року по 19 липня 2000 року на посаді свинарки в ПрАТ "Комінтерн" та з 20 липня 2000 року по 21 березня 2007 року на посаді доярки в ПрАТ "Комінтерн"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 червня 2025 року про призначення пільгової пенсії за віком на пільгових умовах; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував пункт 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Скаржник зазначає, що під нормою обслуговування розуміється кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслужити протягом встановленого робочого дня, а виконання таких норм із 1992 року підтверджується даними первинного обліку. Крім того, апелянт вказує на те, що періоди роботи, наведені в довідці ПрАТ "Комінтерн" від 09 червня 2025 року № 35, не відповідають періодам, встановленим актом перевірки достовірності документів від 05 травня 2025 року № 2300-0903-1/2156.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 11 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке у порядку екстериторіальності розглядало зазначену заяву, рішенням від 18 червня 2025 року № 232550004411 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. За результатами розгляду документів встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 1 місяць 28 днів, пільговий стаж – 12 років 3 місяці 29 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15 травня 1988 року по 19 липня 2000 року та з 20 липня 2000 року по 21 березня 2007 року згідно з довідкою, виданою ПрАТ "Комінтерн" від 09 червня 2025 року № 35, оскільки періоди роботи в цій довідці не відповідають періодам, що встановлені актом перевірки від 05 травня 2025 року № 2300-0903-1/2156.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи та механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, – після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Відповідно до частини першої статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20 травня 1988 року містить записи про те, що позивачка працювала з 15 травня 1988 року по 19 липня 2000 року на посаді свинарки в ПрАТ "Комінтерн" та з 20 липня 2000 року по 21 березня 2007 року на посаді доярки (оператора машинного доїння) в ПрАТ "Комінтерн". Записи внесені з посиланням на відповідні накази як на підставу їх внесення, завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень чи підчисток, оформлені належним чином і не викликають у колегії суддів сумнівів щодо їх достовірності.
Сам факт роботи ОСОБА_1 свинаркою з 15 травня 1988 року (наказ від 16 травня 1988 року № 22) та дояркою з 20 липня 2000 року (наказ від 21 липня 2000 року № 36) встановлений також актом перевірки достовірності документів від 05 травня 2025 року № 2300-0903-1/2156, складеним на підставі первинних документів – книг наказів, розрахунково-платіжних відомостей та табелів обліку робочого часу.
Крім того, у матеріалах справи міститься довідка ПрАТ "Комінтерн" про норми обслуговування корів оператором машинного доїння ОСОБА_1 за 2000– 2007 роки, згідно з якою при нормі обслуговування 45 голів позивачка фактично обслуговувала 45 голів; підставою видачі довідки зазначено журнали надою молока та положення про оплату праці. Отже, виконання ОСОБА_1 встановлених норм обслуговування за період роботи дояркою підтверджене первинними документами.
Посилання апелянта на те, що виконання норм обслуговування тваринами не підтверджено первинними документами, є безпідставним. Порядок, який би визначав норми навантаження та кількості обслуговування тварин на час роботи свинаркою-оператором відповідно до зазначеної норми Закону, Кабінетом Міністрів України не приймався. У постанові від 20 січня 2022 року у справі № 219/4003/17 Верховний Суд зазначив: "Відсутність порядку, який би визначав норми обслуговування, виконання яких повинно враховуватись при призначенні даній категорії працівників пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до зазначеної вище норми Закону, не може позбавляти особу права на отримання пенсії, гарантованої їй Конституцією України та Законом України "Про пенсійне забезпечення" до того ж за умови доведеності факту її роботи у спірний період на цій посаді та отримання за виконану роботу заробітної плати". А отже, відсутність окремого підтвердження норм обслуговування не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу, тим більше що факт роботи позивачки на пільгових посадах та отримання нею заробітної плати підтверджені трудовою книжкою, актом перевірки та архівними даними, а виконання норм обслуговування за період роботи дояркою додатково підтверджене довідкою про норми обслуговування корів.
Довід апелянта про невідповідність періодів роботи, наведених у довідці ПрАТ "Комінтерн" від 09 червня 2025 року № 35, періодам, установленим актом перевірки, не спростовує права позивачки. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки приймаються лише у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Записи трудової книжки ОСОБА_1 про роботу свинаркою та дояркою в ПрАТ "Комінтерн" є чіткими та належно оформленими. Можливі розбіжності чи недоліки в первинній документації підприємства, на яку посилається акт перевірки, виникли не з вини працівника і не залежали від його волі. 
Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV та статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право вимагати відповідні документи та перевіряти обґрунтованість їх видачі належить органам Пенсійного фонду України, тому тягар перевірки достовірності відомостей покладається саме на пенсійний орган. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у пільговій довідці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії. Таким чином, наведені апелянтом розбіжності у первинних документах підприємства не спростовують установленого факту роботи позивачки на пільгових посадах і не позбавляють її права на зарахування спірних періодів до пільгового стажу.
Колегія суддів окремо зазначає, що пункт 7 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV і постанова Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 року № 244 до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки наведені норма і постанова стосуються призначення пенсії жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, тоді як ОСОБА_1 претендує на пенсію за віком на пільгових умовах як доярка (свинарка-оператор) за пунктом 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
У постанові від 28 грудня 2021 року у справі № 539/1398/17 Верховний Суд зазначив, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді свинарки (доярки), досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. Усі ці умови позивачкою виконані: факт роботи на пільгових посадах підтверджений належними доказами, необхідного віку – 55 років – вона досягла, а спірні періоди роботи в сукупності з рештою зарахованого стажу свідчать про наявність необхідного пільгового стажу.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 15 травня 1988 року по 19 липня 2000 року на посаді свинарки та з 20 липня 2000 року по 21 березня 2007 року на посаді доярки в ПрАТ "Комінтерн", а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18 червня 2025 року № 232550004411 про відмову у призначенні пільгової пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги наведених висновків суду першої інстанції не спростовують. Не знайшов підтвердження і довід апелянта про неврахування судом першої інстанції пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV: саме ця норма застосована при вирішенні спору, а визначені нею умови – робота на посадах доярки (оператора машинного доїння) та свинарки-оператора, досягнення 55 років і наявність не менше 20 років стажу на зазначених роботах – підтверджені матеріалами справи.
Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав правильну правову оцінку спірним правовідносинам і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: О.О. Беспалов
В.Ю. Ключкович

(Повний текст постанови суду виготовлено 15 вересня 2026 року)