П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року місто Київ
справа №357/3613/25провадження № 22-ц/824/2007/2026 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 

сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 
відповідач -  ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Племянніковим Богданом Дементійовичем, 
на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 липня 2025 року, ухвалене у складі судді Бебешко М. М.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2023026 від 13.06.2021, в сумі 4900,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 1500,00 грн, простроченої заборгованість за процентами в розмірі 3400,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 24.12.2021 між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02- 24122001 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 
13.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2023026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору №1, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 1500,00 гривень; дата надання кредиту: 13.06.2021; строк кредиту: 30 днів; стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 10.01.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 4900,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 1500,00 грн, простроченої заборгованість за процентами в розмірі 3400,00 грн. 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором № 2023026 від 13.06.2021 в розмірі 4900 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Племянніков Б.Д. 04.08.2025 подав апеляційну скаргу через підсистему, в якій просила оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вважає, що суд проігнорував пропущений позивачем строк давності, який не поновлений, поважності пропуску якого позивач не навів. А оскільки пропуск трирічного строку позовної давності сплив такі обставини є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.Суд не перевірив кому належить картковий рахунок, на який було зараховано кошти від кредиту, посилання суду на інформаційну довідку № 31019-0403 не підтверджує приналежність карткового рахунку відповідачеві. Суд не правильно оцінив аргументи відповідача стосовно викрадення документів та мобільного телефону.
Правом на подання відзиву позивач не скористався.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач виклав свої заперечення проти доводів такої, просив рішення суду як законне та обґрунтоване залишити в силі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2025 відкрито апеляційне провадження у справі. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.07.2026 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що 13.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 2023026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний електронним цифровим підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора Е996 що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с 40) (п. 10 Кредитного договору), відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) в розмірі 1500,00 грн на споживчі потреби, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної банківської картки, строком на 30 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки 1,90% в день.
Також, встановлено, що підписуючи договір, відповідач - підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на сайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними та зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п. 9.9 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою становить 2355,00 грн. (п. 1.6.1).
Пунктом 4.2 Договору передбачено, що порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). 4.2.1. Сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Відповідно до п. 4.2.2 Договору клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.
Також, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться умови кредитування, які відповідають договору.
На підтвердження видачі кредитних коштів позивач надав довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 13.06.2021 о 16:34:28 на суму 1500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 93520737.
Згідно довідки про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 2023026 від 13.06.2021 ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/ . Одноразовий ідентифікатор Е996 відправлено позичальнику 13.06.2021 о 16:32:54 направлено на номер телефону НОМЕР_3 .
24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ФК «Лінеура Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до Договору факторингу №02-2412201 від 24.12.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 4900,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 49). 
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з їх доведеності належними доказами.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наведеного.
Відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на пропуск позивачем позовної давності на звернення до суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.
Тлумачення цієї норми, положення якої сформульоване зі словом «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.
Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони.
У матеріалах справи відсутні докази відповідної заяви ОСОБА_1 у суді першої інстанції, у відзиві на позов про застосування позовної давності також не вказано. Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд позбавлений права застосувати положення про позовну давність без такої заяви сторони у суді першої інстанції, незважаючи на подання позову поза межами трьохрічного терміну. 
Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.
Як установлено судом, 13.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2023026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На підтвердження видачі кредитних коштів позивач надав довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 13.06.2021 о 16:34:28 на суму 1500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 93520737.
Згідно з п. 1.3 договору строк кредитного договору становить 30 днів (з 13.06.2021 по 13.07.2021).
Згідно довідки про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 2023026 від 13.06.2021 ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/ . Одноразовий ідентифікатор Е996 відправлено позичальнику 13.06.2021 о 16:32:54 направлено на номер телефону НОМЕР_3 .
24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ФК «Лінеура Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с. 42-48).
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до Договору факторингу №02-2412201 від 24.12.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 4900,00 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3400,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Встановивши, що відповідачем не доведено виконання нею обов'язку щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Як договір факторингу, так і кредитний договір недійсними в судовому порядку не визнавались. Аргументи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив належність карткового рахунку, на який було зараховано кредитні кошти, ОСОБА_1 не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, як підстава для скасування рішення суду, оскільки по - перше, посилаючись на ці обставини відповідних доказів не надано й відповідачем, по друге - як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки боржник має доступ до своїх рахунків, відповідач мав можливість представити суду виписку зі своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, як суду першої, так і суду апеляційної інстанції не надано.
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3000 грн. в апеляційній скарзі відсутні аргументи на заперечення рішення суду в цій частині. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до незгоди з такими.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 липня 2025 року ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Племянніковим Богданом Дементійовичем,  залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус