Справа № 991/8321/26
Провадження №11-сс/991/459/26
Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
заявник ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, 
в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2026 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Судове рішення мотивоване тим, що повідомлення ОСОБА_6 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про вчинення суддею Печерського районного суду м.Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Натомість, вказане повідомлення ґрунтується на суб`єктивній оцінці заявником процесуальних дій судді щодо розгляду скарги заявника. Вказане позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу кримінального правопорушення. Початок досудового розслідування щодо судді, у разі незгоди з його рішенням, є тиском на суд і не є виправданим та ефективним для встановлення справедливості у конкретній справі.
02 липня 2026 року за допомогою системи «Електронний суд» до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 червня (фактична дата постановлення ухвали 29 червня) 2026 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену службову особу НАБУ внести відомості до ЄРДР та зобов`язати після внесення відповідних відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР у порядку ст.214 КПК України. Судове рішення вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, суддя фактично погодився з неправомірною підміною досудового розслідування попередньою оцінкою НАБУ. Повідомлення про вчинення злочину містило конкретні дані, які могли свідчити про кримінальне правопорушення і стосувалося не перегляду судового рішення, а можливої корупційної версії. Якщо НАБУ вважає, що обставини не підтвердилися, це має встановлюватися у межах кримінального провадження після внесення відомостей до ЄРДР, а не шляхом направлення листа без реєстрації кримінального провадження. Надання листа з висновком про відсутність ознак кримінального правопорушення не є процесуальною дією, передбаченою ст.214 КПК України. 
У судове засідання ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду, не перешкоджає його проведенню.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків. 
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, у тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч.5 ст.214 КПК України). 
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 1 розділу IІ цього Положення, до Реєстру вносяться, зокрема, дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
Відповідно до висновків Верховного Суду підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР (постанова від 02 лютого 2023 року у справі №347/1400/18, постанова від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18).
Відповідно до ст.126, 129 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Крім того, відповідальність за ст.364 КК України настає у разі обов`язкового спричинення тяжких наслідків, тобто шкоди, яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Оскільки заявником у заяві та скарзі такі дані не зазначені, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення його апеляційної скарги відсутні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має, у тому числі, право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.45 КК України, ст.33-1, 115, 117, 214, 216, 303, 304, 306, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2026 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2 

судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_4